ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10380/19                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 березня 2020 року                                                                                           м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача           - Єгорової Н.М.,
суддів                                         - Лічевецького І.О., Собківа Я.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Логістік» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, зобов`язання вчинити дії, -
     ВСТАНОВИЛА:
У червні 2019 року позивач звернувся Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України про:
визнання протиправними та скасування рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:
- від 15 квітня 2019 № 1141217/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 12 листопада 2018р;
- від 15 квітня 2019 № 1141218/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 16 листопада 2018 року;
- від 28 березня 2019 № 1124236/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 21 вересня 2018 року;
- від 08 квітня 2019 № 1135653/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 03 жовтня 2018 року;
- від 08 квітня 2019 1135652/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 03 жовтня 2018 року;
- від 11 квітня 2019 1139095/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 04 жовтня 2018 року;
- від 11 квітня 2019 1139094/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 12 від 04 жовтня 2018 року;
- від 11 квітня 2019 1139096/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 14 від 15 жовтня 2018 року;
- від 11 квітня 2019 1139666/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 15 від 20 жовтня 2018 року;
- від 11 квітня 2019 1139664/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 16 від 25 жовтня 2018 року;
зобов`язання Державої фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 12 листопада 2018 року, № 3 від 16 листопада 2018 року, № 6 від 21 вересня 2018 року, № 9 від 03 жовтня 2018 року, № 10 від 03 жовтня 2018 року, № 11 від 04 жовтня 2018р„ № 12 від 04 жовтня 2018 року, № 14 від 15 жовтня 2018 року, № 15 від 20 жовтня 2018 року, № 16 від 25 жовтня 2018 року з дати подання їх на реєстрацію товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ЛОГІСТІК".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 адміністративний позов задоволено. 
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ЛОГІСТІК» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2  750,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАРАНТ ЛОГІСТІК» понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 750,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.
Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. 
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши позивача та його представника, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, між Адвокатським бюро Пузія Олексія Вікторовича та ТОВ «ГАРАНТ ЛОГІСТІК» укладено договір про надання правничої допомоги від 30 травня 2019 року, відповідно до умов якого Бюро бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язуються оплатити надані послуги.
Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Бюро відповідно до узгоджених Сторонами доручень:
а) підготовлює, підписує та направляє до суду позовну заяву до ГУ ДФС у м. Києві та ДФС України про скасування рішень комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування » ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 15 квітня 2019 року № 1141217/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 12 листопада 2018 року; від 15 квітня 2019 № 1141218/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № З від 16 листопада 2018 року; від 28 березня 2019 року № 1124236/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 6 від 21 вересня 2018 року; від 08 квітня 2019 року № 1135653/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 9 від 03 жовтня 2018 року; від 08 квітня 2019 № 1135652/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 10 від 03 жовтня 2018 року; від 11 квітня 2019 року № 1139095/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 11 від 04 жовтня 2018 року; від 11 квітня 2019 № 1139094/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 12 від 04 жовтня 2018 року; від 11 квітня 2019 року № 1139096/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 14 від 15 жовтня 2018 року; від 12 квітня 2019 року № 1139666/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 15 від 20 жовтня 2018 року; під 12 квітня 2019 № 1139664/42162801 про відмову у реєстрації податкової накладної № 16 від 25 жовтня 2018 року та зобов`язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН ПН № 2 від 12 листопада 2018 року № з від 16 листопада 2018 року, № 6 від 21 вересня 2018 року, № 9 від 03 жовтня 2018 року, № 10 від 03 жовтня 2018 року, № П від 04 жовтня 2018 року № 12 від 04 жовтня 20І8 року, № 14 від 15 жовтня 2018 року, № 15 від 20 жовтня 2018 року, № 16 від 25 жовтня 2018 року, клопотання, відповіді на відзив, апеляційні скарги, письмові пояснення, заяви по суті справи та інші документи правового та процесуального характеру;
б) представляє у встановленому порядку інтереси Клієнта в судових засіданнях в Окружному адміністративному суді м. Києва, в Шостому апеляційному адміністративному суді.
Відповідно до п. 2.1 Договору винагорода (гонорар) Бюро за надання правової допомоги по даному Договору визначається наступним чином:
Підготовка позовної заяви - 3500,00 грн.;
Представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях в Окружному адміністративному суді м. Києва - 3 000, 00 грн. (за один судо/день).
Підготовка апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу - 5500,00 грн.;
Підготовка клопотань, письмових пояснень, відповідей на відзив, та інших заяв по суті справи та процесуальних питань - 2000,00 грн. за один документ;
Представництво інтересів Клієнта в судових засіданнях в Шостому апеляційному адміністративному суді - 3500,00 грн. (за один судо/день).
При цьому, вказаним Бюро видано Пузій О.В. ордер на надання правової допомоги серії АР №1000536 від 30 травня 2019 року.
На виконання умов зазначеного Договору представником позивача долучено до матеріалів справи копії: Акту про прийняття наданих послуг з надання правової допомоги від 04 вересня 2019 року з детальним описом виконаних робіт до Договором від 30 травня 2019 року; рахунки на оплату № 41 від 11 червня 2019 року та № 100 від 02 вересня 2019 року.
Відповідно до вказаних документів, Адвокатським бюро Пузія О.В. позивачу надано наступні послуги з правової допомоги:
Підготовка позовної заяви - 3500,00 грн.;
Підготовка відповіді на відзив - 2000, 00 грн.
Тобто на загальну суму 5 500, 00 грн.
Оплата за надання вказаної правничої допомоги здійснена позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №1937 від 02 вересня 2019 року на суму 2 000, 00 грн. та № 1938 від 03 вересня 2019 року на суму 3 500, 00 грн.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що що вказані судові витрати на загальну суму 5 500,00 грн, з урахуванням наданих доказів є доведеними, співмірними з обсягом наданих адвокатами послуг у даній справі та повністю відповідають вимогам приписів  статті 134 КАС України. 
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Згідно п. 3 ч. 1  ст. 252 КАС України  суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3  ст. 252 КАС України  суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Крім іншого, відповідно до ч. 1  ст. 132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 1 ч. 3  ст. 132 КАС України  до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За правилами ч. ч. 1, 2  ст. 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Приписи ч. 3  ст. 134 КАС України  визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4  ст. 134 КАС України  для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому в силу положень ч. 5  ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України  розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 9  ст. 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Здійснивши системний аналіз наведених вище доказів понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу у їх співвідношенні до тривалості розгляду справи, складності правовідносин та обсягу вчинених представником позивача дій для забезпечення юридичного представництва інтересів, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір понесених ТОВ «Гарант Логістик» витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним та обґрунтованим.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень  ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя                                                                       Н.М. Єгорова

Судді                                                                                           І.О. Лічевецький                                                                                                    
                                                                                                    Я.М. Собків