ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

       
Провадження: №33/821/269/20 Справа: №711/1730/20  Категорія: ст.124 КУпАП	Головуючий у першій інстанції  Степаненко О.М.  Доповідач в апеляційній інстанції  Ятченко М.О. 	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 р. м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О. за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Мельниченко А.М. та захисника ОСОБА_2 – адвоката Фонрабе Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого агрономом ТОВ ВП «Імпульс плюс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців. 
        Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420, 40 грн. на користь держави.
        Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрите у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
в с т а н о в и в :

       Згідно постанови суду першої інстанції, 01.03.2020 о 17 год. 00 хв. в м. Черкаси по вул. Надпільна, 286, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz G-500», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної інстанції та інтервалу, та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Також, не впорався із керуванням та скоїв наїзд на електроопору №108 та садові дерева, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1, 2.3 «б» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Також, відповідно до постанови суду першої інстанції, 01.03.2020 о 17 год. 00 хв. в м. Черкаси, вул. Надпільна, 286, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності, не надав перевагу в русі автомобілю «Mercedes-Benz G-500», д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення, а також по інерції від удару здійснив зіткнення з автомобілем «Daewoo Sens T 13010», д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п. 10.1, 10.3, 2.3 «б» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.
       Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року змінити в частині накладеного на нього стягнення, а саме із позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців на штраф.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив те, що, п. 9.4 ПДР України передбачають, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.
Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.
На думку апелянта, місцевий суд не врахував, як відповідно до вимог ПДР України, повинен був діяти кожен із водіїв, для забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Також апелянт вважає, що вимоги закону, передбачені ст.ст. 247, 280, 251 та 252 КУпАП в частині призначення покарання місцевим судом не були виконані, внаслідок чого поза увагою суду залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даного провадження.
Зокрема, судом першої інстанції не було враховано, що апелянт є працевлаштованою особою, отримує дохід, позитивно характеризується.
На думку апелянта, місцевим судом у винесеній ним постанові за ст.124 КУпАП безпідставно застосовано до нього суворіший вид адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.
Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а постанова місцевого суду до зміни з наступних підстав. 
Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.
       Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Вважаю, що вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. 
       Разом з тим, відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
       Вважаю, що приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, суддя першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону. 
       Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
       Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
       Згідно п. 2.3. б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 319620 від 01.03.2020; даними схеми місця ДТП від 01.03.2020, які підписано учасниками руху; даними пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 щодо обставин події.
Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, застосовуючи до  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, обставин, передбачених ст. 33 КУпАП не врахував в повній мірі  та призначив найсуворіший вид адміністративного стягнення з передбачених санкцією ст.124 КУпАП.
Враховуючи обставини справи, зважаючи на те, що не настало тяжких наслідків вважаю, що постанова місцевого суду підлягає зміні в частині адміністративного стягнення, а саме із позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців на штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
       Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2020 року  – змінити в частині призначення стягнення, призначивши ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.. 
В решті постанову суду першої інстанції залишити, без змін. 
Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко