ПОСТАНОВА
Іменем України

21 травня 2020 року 
Київ
справа №822/359/17
адміністративне провадження №К/9901/34406/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу №822/359/17
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області 
про   визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити дії
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 червня  2017 року (колегія у складі: головуючого судді Білої Л.М., суддів: Граб Л.С., Гонтарука В. М.), -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту), висновку щодо виплати грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви; зобов`язати ГУНП в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо нарахування та виплати грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ, а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що після звільнення зі служби в поліції, йому було встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ України. В подальшому ним було подано заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності. Проте у такій виплаті йому протиправно відмовлено. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ Україна у 15-ти денний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги разом з підтверджуючими документами, які додані до заяви. Зобов`язано ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, у зв`язку із встановленням IІI групи інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію", а також Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
4. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 червня  2017 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області, ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
5. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що дослідження всіх обставин у сукупності свідчить про наявність підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги. При цьому, ГУНП в Хмельницькій області не наділене повноваженнями на вчинення дій, щодо яких заявлені позовні вимоги, а другий відповідач - ліквідаційна комісія УМВС України в Хмельницькій області не лише повноважна, але й зобов`язана була вчинити дії, визначені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою КМ України №850 від 21.10.2015, а саме надіслати до Міністерства внутрішніх справ висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.
6. В свою чергу, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо застосування норм Порядку №850 та зазначає, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення Порядку № 4, зі змінами, внесеними наказом МВС України № 916 від 12 вересня 2016 року, оскільки на час звернення позивача за призначенням одноразової грошової допомоги саме Порядок № 4 містив у собі норми, які регулювали порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги поліцейським, яким установлено групу інвалідності чи визначено втрату працездатності, що пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Таким чином, позивач повинен був звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області відповідно до Порядку №4 як поліцейський, який отримав захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах  внутрішніх справ.   Оскільки заяви (рапорти) про виплату одноразової грошової допомоги та відповідні документи позивач подав в листопаді 2016 року до відповідачів відповідно до положень Порядку № 850, а не Порядку № 4, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відповідачами доведено правомірність своїх дій при розгляді вказаних заяв. Також, суд апеляційної інстанції звернув увагу, що саме право позивача на отримання одноразової грошової допомоги не оспорюється, оскільки ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися із заявою (рапортом) встановленого зразка та з відповідними документами до уповноваженого органу із вимогою про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності.
7. Крім того, суддею Вінницького апеляційного адміністративного суду Гонтарук В.М. висловлено окрему думку від 29 червня 2017 року, в якій вказано, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають саме положення розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", ст. 23 Закону України "Про міліцію" та Порядку № 850 (оскільки вони були чинними на момент встановлення позивачу інвалідності та виникнення у нього права на отримання такої одноразової грошової допомоги), а не ст. 97 Закону України "Про Національну  поліцію" та Порядок № 4. Отже, оскільки інвалідність позивачу встановлена у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, яка настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, а також з урахуванням вимог чинного законодавства України, позивач має право на виплату такої одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому ст. 23 Закону України "Про міліцію", що вірно встановив суд першої інстанції, незалежно від того, чи продовжив позивач службу в органах Національної поліції, чи ні.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8. У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.
9. В обґрунтування своїх вимог, скаржник зазначив про те, що висновки суду апеляційної інстанції є помилковими у зв`язку з тим, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають саме положення розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку № 850 (оскільки вони були чинними на момент встановлення позивачу інвалідності та виникнення у нього права на отримання такої одноразової грошової допомоги), а не статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку № 4.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
10.   Вищий адміністративний суд України ухвалою від 4 вересня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
11. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
12. Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
13. На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
14. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2018, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Смокович М.І., судді: Білоус О.В, Стрелець Т.Г., справу передано головуючому судді.
15. На підставі службових записок судді-доповідача Смоковича М.І. від 03.12.2019 №3609/0/64-19, №3608/0/64-19 щодо настання обставин, які унеможливлюють розгляд судових справ у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати суддів Шарапи В.М., Білоуса О.В., Стрелець Т.Г., та на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 03.12.2019 №2043/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі: головуючий суддя Смокович М.І., судді: Бевзенко В.М., Данилевич Н.А.
16. У зв`язку із постановленням Верховним Судом 11.12.2019 ухвали №К/9901/34406/18 про відвід судді-доповідача Смоковича М.І. та суддів          Бевзенка В.М., Данилевич Н.А., на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 13.12.2019 №2128/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2019, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.
17. Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2020 року справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 21 травня 2020 року.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
18. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 06.11.2015 ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ, а 08.02.2016 - зі служби в поліції.
19. 23 березня 2016 року позивачу встановлена ІІІ група інвалідності в зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС, що підтверджується: довідкою МСЕК серії АВ №0687906, виданою 23 березня 2016 року; постановою ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" з установленням причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у колишніх працівників органів внутрішніх справ та НП із числа осіб рядового й начальницького складу.
20. В листопаді 2016 року позивач звернувся з заявами (рапортами) до відповідачів, в яких просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності з втратою працездатності 40% у зв`язку з проходженням служби в ОВС відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.
21. До заяв (рапортів) додані: довідка медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках); довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанова відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; сторінки паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документ, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.
22. Листом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 13 грудня 2016 року №29/К-210 позивачу роз`яснено, що на момент звільнення ОСОБА_1 перебував у званні старшого сержанта поліції, тобто відповідно до ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" мав статус поліцейського. Відповідно до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", який набрав чинності 07 листопада 2015 року, передбачено що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання відповідно до підпункту 4 пункту 1 зазначеної статті, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок зазначених причин. Призначення одноразової грошової допомоги працівникам міліції згідно Закону України "Про міліцію" та Порядку, затвердженого постановою №850, не входить до компетенції ГУНП в Хмельницькій області.
23. В листі ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області від 14 грудня 2016 року №29/К-215 вказано, що ОСОБА_1 звільнений зі служби в міліції у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) з 06 листопада 2015 року та 07 листопада 2015 року прийнятий на службу в поліцію згідно його заяви. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" наказом ГУНП від 08 лютого 2016 року № 9 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за власним бажанням з 17 лютого 2016 року. На момент звільнення він мав статус поліцейського, а тому втратив право на грошову допомогу як працівник міліції. Виходячи із вищенаведеного, дія постанови Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2016 року не поширюється на працівників поліції, тому підстав для направлення до МВС України висновку щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги згідно з п. 8 постанови немає.
24. Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
25. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
26. До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 7 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.
27. Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
28. На виконання зазначеної норми Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21 жовтня 2015 року затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Дана постанова набрала законної сили 31 жовтня 2015 року.
29. Згідно з пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
30. Відповідно до пункту 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, - у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.
31. Згідно з пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».
32. Разом з тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення»» Закону України «Про Національну поліцію» право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
33. Згідно частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
34. Частиною 2  статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
35. З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97- 101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок №4).
36. Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
37. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 4).
38. Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:
1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;
2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
39. За правилами пункту 1 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
40. Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 2 розділу IV Порядку №4).
41. Таким чином, як Порядком № 850, так і Порядком № 4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.
42. При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане, відповідно до Порядку № 850 - з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а відповідно до Порядку № 4 - з проходженням служби в поліції.
43. Разом з тим, в законодавстві була наявна прогалина щодо нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, оскільки не було визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги особам, які після звільнення з органів внутрішніх справ продовжили службу в Національній поліції та яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, але під час служби в органах поліції або після звільнення з цих органів.
44. Вирішуючи питання визначення порядку та належного органу, до компетенції якого входить призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейському, якому інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, Верховний Суд, виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, якими визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності виникає з дати встановлення втрати працездатності за довідкою МСЕК, а реалізація цього права здійснюється за останнім місцем служби особи, робить висновок, що виплата такої допомоги має здійснюватися органами Національної поліції на підставі норм Закону України «Про Національну поліцію» та у відповідності до Порядку № 4.
45. Про обґрунтованість такого висновку суду свідчать і подальші зміни в законодавстві, що регулює спірні правовідносини.
46. Так, Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ від 12 вересня 2016 року №916 «Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», яким пункт 5 розділу I Порядку №4 доповнено підпунктом 4 стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога. За його змістом встановлення інвалідності поліцейському внаслідок захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, є також обставиною, за якої поліцейському призначається одноразова грошова допомога.
47. Крім того, задля усунення прогалини в законодавстві 8 червня 2017 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» № 2097 щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському», яким право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності розповсюдили також на поліцейських, у яких втрата працездатності настала внаслідок захворювання або поранення, отриманого внаслідок виконання завдань міліції або під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону, який набрав чинності 12 липня 2017 року, установлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності мають поліцейські з числа осіб, зазначених у пунктах 3-6 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», які визнані інвалідами або отримали поранення     до набрання чинності цим Законом.
48. Отже, поліцейський, який проходить службу в поліції, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про Національну поліцію», виплата якої здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції за останнім місцем служби поліцейського на підставі Порядку № 4.
49. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2019 року у справі № 822/764/18, від 12 березня 2019 року у справі №822/836/17, від 08 листопада 2019 року у справі № 822/538/17.
50. Як убачається з матеріалів справи, 7 листопада 2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Нацполіції, тобто, з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», а порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульовано Порядком № 4. Отже належним органом, до компетенції якого належить вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Нацполіції.
51. З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та покладення на ліквідаційну комісію управління МВС України в Хмельницькій області обов`язку надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо виплати позивачу грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.
52. В свою чергу, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що позивач повинен був звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області відповідно до положень Закону України «Про Національну поліцію» та Порядку №4 як поліцейський, який отримав захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах  внутрішніх справ.  
53. При цьому, оскільки заяви (рапорти) про виплату одноразової грошової допомоги та відповідні документи позивач подав в листопаді 2016 року до відповідачів відповідно до положень Закону України «Про міліцію» та Порядку № 850, то відповідачі, як Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області, так і ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області, у своїх відповідях вірно повідомили позивача про те, що у зв`язку із набуттям статусу поліцейського дія Закону України «Про міліцію» та Порядку №850 на нього не поширюється. Наведене свідчить про порушення позивачем порядку звернення із заявою про призначення та  виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності.
54. Колегія суддів, також, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія      A. 303-A; пункт 29). 
55. Рішення суду апеляційної інстанції є законними і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги його не спростовують.
56. У відповідності до частини першої статті 350 КАС України,  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
57. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Т.Г. Стрелець ,
Л.В. Тацій
Судді Верховного Суду