Номер провадження: 22-ц/813/3845/20 
Номер справи місцевого суду: 2-2170/06
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Скіндера Владислава Броніславовича на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2006 року про визнання мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2006 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду про визнання встановленого порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , а саме за ОСОБА_2 - 237,6 кв.м., за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - 362,4 кв.м..
Вподальшому, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про затвердження мирової угоди, укладеної між ними 10.04.2006 року.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2006 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Визначено порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 597 кв.м. по АДРЕСА_1 , та виділено у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 237,6кв.м., а у користування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 362,4 кв.м. Закрито провадження по справі. 
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1  адвокат Скіндер Владислав Броніславович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2006 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи на 19.05.2020 року на 16.00 годину, сторони до суду не з`явилися.
Від представника  ОСОБА_1 адвоката Скіндера Владислава Броніславовича надійшла заява про відкладення розгляду справи через введення на усій території України карантину з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, та бажанням особисто приймати участь у розгляді апеляційної скарги.
Проте, колегія суддів звертає увагу, що сама по собі присутність належним чином повідомлених сторін на стадії апеляційного перегляду судових рішень не є обов`язковою.
Звертаючись з клопотанням про відкладення розгляду справи, адвокат Скіндер В.Б. не навів мотивів за яких особиста присутність його в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги дійсно є необхідною чи обов`язковою з огляду на те, що всі доводи щодо незгоди з ухвалою суду ним викладені в апеляційній скарзі і в поясненнях, наданих ним у судовому засіданні, що відбулося 21.01.2020 року.
Від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду. 
Вказана цивільна справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду, учасникам справи була надана можливість реалізувати свої процесуальні права з доведення своєї позиції по справі.
Виходячи з вищевказаного, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Затверджуючи мирову угоду суд першої інстанції виходив з того, що умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, держави, її зміст відповідає волевиявленню сторін та стосується їхніх прав, обов`язків та предмета спору.
Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звертаючись з цим позовом до суду посилалася на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 25.06.2005 року у справі № 2-258/2005, якою суд затвердив мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок літ.»И», «И1», загальною площею 112,2 кв.м., житловою площею 67,2 кв.м., на земельній ділянці по  АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 30 000 грн. (що еквівалентно 6 000 доларів США). Провадження по справі закрито.
На момент звернення ОСОБА_2 до суду (09.02.2006 року) власниками спірного домоволодіння по АДРЕСА_1 , як вбачається з матеріалів справи, були ОСОБА_4 , який володів 1/6 частиною домоволодіння, ОСОБА_3 , яка володіла 2/3 частинами домоволодіння, ОСОБА_5 , який володів 1/6 частиною домоволодіння. 
При цьому, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та його спадкоємцями, згідно спадкової справи, є дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_7 (які також є спадкоємцями після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ).
Як вбачається з матеріалів справи, мирова угода щодо визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 укладена 10 квітня 2006 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , без врахування прав та інтересів правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .
У зв`язку з тим, що мирова угода була укладена та підписана без співвласника спірної земельної ділянки ОСОБА_5 (його правонаступників), суд не мав законних підстав затверджувати таку мирову угоду.
Таким чином, суд не з`ясувавши у повному обсязі усіх співвласників нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , не залучивши до участі у справі зацікавлених осіб, прийшов до помилкового висновку про затвердження мирової угоди, чим порушив законні права та обов`язки правонаступників ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, визначаючи порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 597 кв.м. по АДРЕСА_1 , та виділяючи у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 237,6кв.м., а у користування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 362,4 кв.м., суд першої інстанції не зазначив в оскаржуваній ухвалі точні координати даних земельних ділянок на місцевості, не дослідив план земельних ділянок, їх розташування, конфігурацію, внутрішні та зовнішні межі. 
Затверджуючи мирову угоду про визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 без залучення всіх співвласників домоволодіння, яке розташоване на даній земельній ділянці, не встановивши точних координатів земельних ділянок, які виділені у користування частині співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 та власниці будинку АДРЕСА_2 , суд першої інстанції не залучивши правонаступників померлого співвласника ОСОБА_5 таким чином не врахував, що в останніх існує спір з іншими співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 та будинку АДРЕСА_2 , який вирішений судом затвердженням мирової угоди без їх залучення до справи та без заслуховування їх думки про згоду укласти мирову угоду на тих умовах, які були затверджені райсудом без їх участі.
Згідно із ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.
Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:
1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або
2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Відповідно до вимог ст. 208 ЦПК Українивиконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
У зв`язку з тим, що при затвердженні мирової угоди, суд допустив порушення норм процесуального права, не врахував згоди всіх співвласників домоволодіння, на якій розташована земельна ділянка, ухвала Київського районного суду м.Одеси від 10 квітня 2006 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Скіндера Владислава Броніславовича - задовольнити частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2006 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 01.06.2020 року.

               Головуючий:                                            О.М. Таварткіладзе

               Судді:                                                С.О. Погорєлова

                                                               А.П. Заїкін