Постанова                               
Іменем України                                  
 
19 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 274/3811/18
провадження № 61-17282св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого – Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі: військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, військова частина НОМЕР_2 Міністерства оборони України,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року, прийняту колегією у складі суддів: Павицької Т. М., Трояновської Г. С., Миніч Т. І., 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до 
військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оброни України (далі – 
в/ч НОМЕР_1 ), військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (далі – в/ч НОМЕР_2 ) про визнання незаконними та скасування рішення житлової комісії, зобов`язання вчинити дії.
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України з 1992 року та проходить військову службу у 
в/ч НОМЕР_2 , де з 13 квітня 1998 року перебував на обліку, як такий, що потребує поліпшення житлових умов складом сім`ї чотири особи: дружина - ОСОБА_2 , 1979 року народження, дочка - ОСОБА_3 , 
2000 року народження, син - ОСОБА_4 , 2011 року народження. 
У 2015 році ОСОБА_1 був переведений для подальшого проходження військової служби до в/ч НОМЕР_1 . На підставі рапорту ОСОБА_1 від 21 вересня 2015 року, рішенням житлової комісії 
в/ч НОМЕР_1 , оформленим протоколом від 23 вересня 2015 року № 9, його та членів його сім`ї включено до списків осіб, які потребують покращення житлових умов. При цьому вказаним рішенням (протоколом) змінено дату включення позивача та членів його сім`ї до списків осіб, які потребують покращення житлових умов у загальній черзі із 13 квітня 1998 року 
на 11 жовтня 2011 року.
У 2016 році його переведено для подальшого проходження військової служби до в/ч НОМЕР_2 , в якій рішенням житлової комісії від 25 вересня 
2016 року № 11 він зарахований на квартирний облік в загальній черзі 
з 11 жовтня 2011 року. 
Вважав дії відповідачів такими, що обмежують його право на забезпечення житловою площею на рівні з іншими громадянами України та просив суд:
-         визнати незаконним і скасувати рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 (Командування Сухопутних військ Збройних Сил України), ухвалене в формі протоколу від 23 вересня 2015 року № 9, в частині зарахування його на квартирний облік у в/ч НОМЕР_1 складом сім`ї чотири особи в загальну чергу з 11 жовтня 2011 року; 
-         визнати незаконним і скасувати рішення житлової комісії військової частини польова пошта НОМЕР_3 (в/ч НОМЕР_2 ), ухвалене в формі протоколу від 25 вересня 2016 року № 11 в частині зарахування його на квартирний облік у військовій частині польова пошта НОМЕР_3 складом чотири особи в загальну чергу з 11 жовтня 2011 року; 
-         зобов`язати в/ч НОМЕР_2 зарахувати його на квартирний облік в загальну чергу для поліпшення житлових умов складом сім`ї 4 особи з 13 квітня 1998 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 
від 15 квітня 2019 року, ухваленого в складі судді Вдовиченко Т. М. позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано незаконним та скасовано протокольне рішення житлової комісії 
в/ч НОМЕР_1 (Командування СВ ЗСУ) від 23 вересня 2015 року № 9 
в частині зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік у в/ч НОМЕР_1 складом сім`ї 4 особи в загальну чергу з 11 жовтня 2011 року.
Визнано незаконним і скасовано протокольне рішення житлової комісії 
в/ч польова пошта НОМЕР_3 (в/ч НОМЕР_2 ) від 25 вересня 2016 року № 11 
в частині зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік у в/ч польова пошта НОМЕР_3 складом 4 особи в загальну чергу з 11 жовтня 
2011 року.
Зобов`язано в/ч  НОМЕР_2 зарахувати ОСОБА_1 , на квартирний облік в загальну чергу для поліпшення житлових умов складом сім`ї 4 особи: дружина - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_3 , син - 
ОСОБА_4 з 16 лютого 2000 року.
Стягнуто з в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі по 768,40 грн з кожного відповідача.
Задовольняючі позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що рішення про перенесення дати постановки (зарахування) на квартирний облік позивача та членів його сім`ї з 13 квітня 1998 року на 11 жовтня 2011 рік є протиправним, виходить за межі повноважень житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , суперечить вимогам підпункту 1 пункту 13 та пункту 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР і Української ради профспілок від 11 грудня 1984 року № 470 (далі – Правила).
Крім того, суд першої інстанції вважав, що оскільки ОСОБА_1 у 
м. Бердичеві Житомирської області зареєстрований з 16 лютого 2000 року, то саме з цієї дати він має бути зарахований на квартирний облік у загальну чергу для поліпшення житлових умов складом сім`ї 4 особи. 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Житомирського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року апеляційні скарги в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 задоволено.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області 
від 15 квітня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 , 
в/ч НОМЕР_2 про визнання незаконними та скасування рішення житлової комісії, зобов`язання вчинити дії.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що після постановлення на квартирний облік у 1998 році 
ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 07 листопада 
2002 року придбав квартиру 
АДРЕСА_1 , яку відчужив 06 грудня 2005 року. На час відчуження ОСОБА_1 вказаної квартири, його сім`я, яка складалася із 3-х осіб (він, дружина, дочка), була забезпечена житловою площею в межах норм, передбачених статтею 34 Житлового кодексу Української РСР (далі – ЖК УРСР).
За таких обставин, з урахуванням статей 35, 40 ЖК УРСР, апеляційний суд вважав, що ОСОБА_1 штучно погіршив свої житлові умови шляхом відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого приміщення, а тому не міг належати до категорії громадян, які потребують поліпшення житлових умов, повинен був бути знятий з обліку потребуючих поліпшення житлових умов та не міг бути взятий на такий облік протягом наступних п`яти років з моменту погіршення житлових умов.
Рішення житлової комісії Командування СВ ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ) про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік з 11 жовтня 
2011 року, апеляційний суд вважав обґрунтованим.
У житлової комісії в/ч польова пошта НОМЕР_3 (в/ч НОМЕР_2 ) були відсутні правові підстави для постановки ОСОБА_1 на квартирний облік в загальну чергу з 13 квітня 1998 року.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У вересні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 20 серпня 
2019 року, залишивши в силі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2019 року. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
ОСОБА_1 вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.
Вказує, що положення статті 35 ЖК УРСР та пункту 17 Правил застосовуються при розгляді питання про прийняття на квартирний облік, а не вирішенні питання про зняття з обліку. Тобто наслідки штучного погіршення житлових умов не можуть бути застосовані для зняття з квартирного обліку та перенесення дати постановки на облік його та членів його сім`ї.
Вважав, що рішення про перенесення дати постановки (зарахування) на квартирний облік його та членів його сім`ї з 13 квітня 1998 року 
на 11 жовтня 2011 року виходить за межі повноважень житлової комісії 
в/ч НОМЕР_1 .
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У жовтні 2019 року від в/ч НОМЕР_2 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року без змін.
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали із Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. 
У жовтні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України 
із 01 серпня 1992 року.
ОСОБА_1 із 1999 року одружений з ОСОБА_2 та має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини - польова пошта В 3231 № 4 від 30 квітня 2015 року 
ОСОБА_1 знято з квартирного обліку в зв`язку з переведенням на нове місце служби, відповідно до чинного законодавства.
23 вересня 2015 року відбулось засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 (Командування Сухопутних військ Збройних сил України), за результатами якого складено протокол № 9, згідно з яким після перевірки облікової справи майора ОСОБА_1 з метою постановки його на облік для отримання житла у гарнізоні м. Київ встановлено, що на час постановки ОСОБА_1 в чергу 13 квітня 1998 року в м. Бердичів Житомирської області де він проходив службу, у зазначеному населеному пункті зареєстрований не був, тому дату постановки на чергу необхідно перенести на дату реєстрації за місцем проходження військової служби 
(м. Бердичів), а саме: з 16 лютого 2000 року. У той же час з 29 листопада 2002 року по 21 липня 2006 року ОСОБА_1 разом з сім`єю був зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка знаходилась у власності ОСОБА_1 у відповідності до договору купівлі - продажу від 07 листопада 2002 року № 9886. На зазначеній житловій площі було зареєстровано три особи: 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Таким чином, ОСОБА_1 , на той час, не належав до категорії громадян, які потребують поліпшення житлових умов та у відповідності до статті 40 ЖК УРСР повинен бути знятий з обліку потребуючих поліпшення житлових умові, як такий, що забезпечений житлом. У відповідності до договору купівлі - продажу від 06 грудня 2005 року № 4-1698 вказана квартира передана у власність (продана) іншій громадянці, а ОСОБА_1 , разом з сім`єю, знятий з реєстрації за даною адресою 21 липня 2006 року, та з 11 жовтня 2006 року зареєстрований при в/ч НОМЕР_2 . Враховуючи, що рішення житлової комісії за попереднім місцем служби майора ОСОБА_1 щодо взяття на облік з 13 квітня 1998 року у м. Бердичів Житомирської області є неправомірним, комісія постановила: зарахувати на квартирний облік сім`ю майора ОСОБА_1 та встановити дату зарахування на квартирний облік, датою реєстрації при в/ч НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 , застосувавши вимоги статті 35 ЖК УРСР у частині обмеження взяття на облік протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов, рахувати дату зарахування на квартирний облік з 11 жовтня 2011 року та включити до списків на першочергове отримання житла як учасника бойових дій з 23 вересня 2015 року.
Із витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч польова пошта В 3231 № 11 від 25 вересня 2016 року встановлено, що майора ОСОБА_1 зараховано в загальну чергу з 11 жовтня 2011 року та першочергову у військовій частині з 25 вересня 2015 року зі складом сім`ї 4 особи, відповідно до наданих документів та чинного житлового законодавства.
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (тут і далі в редакції Кодексу, що діяла на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
 
Мотиви з яких виходив Верховний Суд
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду відповідає.
Згідно частини першої статті 35 ЖК УРСР громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів (стаття 96), не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 40 ЖК УРСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках, зокрема, поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Згідно з частиною четвертою статті 40 ЖК УРСР зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.
Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі із зазначенням підстав зняття з обліку.
Згідно статті 44 ЖК УРСР, громадянинові, який перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи, черговість на одержання жилого приміщення може бути перенесено на рік, якщо протягом попереднього року за систематичне порушення трудової дисципліни, пияцтво, хуліганство, розкрадання державного або громадського майна до нього застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського впливу або заходи адміністративного стягнення чи кримінального покарання, за винятком випадку, передбаченого пунктом 4 статті 40 цього Кодексу. Черговість може бути перенесено і в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Рішення про перенесення черговості приймається органами, які винесли рішення про взяття громадянина на облік потребуючих поліпшення житлових умов.
Підпунктом першим пункту 13 Правил визначено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, які забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами
На квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті (пункт 15 Правил).
Згідно з пунктом 26 Правил громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках, зокрема, поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції встановивши, що ОСОБА_1 у 
2002 році придбав у власність квартиру 
АДРЕСА_1 , а отже перестав належати до громадян, які потребують поліпшення житлових умов, після чого штучно погіршив свої житлові умови шляхом відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання його із сім`єю жилого приміщення, дійшов обґрунтованого висновку що ОСОБА_1 не міг бути взятий на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов. Після продажу квартири та зняття з реєстрації, в подальшому у м. Бердичів ОСОБА_1 був зареєстрований 11 жовтня 2006 року.
Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про відсутність повноважень у житлової комісії в/ч НОМЕР_1 на прийняття оскаржуваного рішення. 
Питання обліку громадян, які потребують покращення житлових умов унормовані ЖК УРСР, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень.
Питання організації забезпечення військовослужбовців ЗС України житлом, обліку військовослужбовців та їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов (на час виникнення спірних правовідносин) регулювалося Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 (далі – Інструкція). 
Інструкція визначала, що до повноважень житлової комісії входить, зокрема, зарахування військовослужбовців на облік, зняття військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов; внесення змін до облікових даних військовослужбовців чи осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на квартирному обліку, у зв`язку зі зміною їх сімейного стану, набуттям ними права на пільги для отримання жилого приміщення (пункт 10.10 Інструкції).
Приймаючи рішення про зарахування ОСОБА_1 із сім`єю на квартирний облік, житлова комісія в/ч НОМЕР_1 (Командування Сухопутних військ Збройних сил України) мала право перевірити обставини, які дають підстави для зарахування позивача на облік та надати їм оцінку, в тому числі з урахуванням статті 35 ЖК УРСР та пункту 15 Правил, шляхом прийняття відповідного рішення.
Доводи позивача про те, що оскаржувані рішення житлових комісій обмежують його право на забезпечення житловою площею на рівні з іншими громадянами України, правильно не враховані апеляційним судом, оскільки встановлені судами факти перебування у власності 
ОСОБА_1 квартири та її подальшого відчуження за договором купівлі-продажу, є істотними при вирішенні питання про зміну дати зарахування на квартирний облік та не свідчать про будь-яку дискримінацію позивача порівняно з іншими військовослужбовцями щодо яких такі обставини відсутні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції – без змін.
Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Житомирського апеляційного суду від 20 серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                              О. М.Осіян
 
                                                                                                          Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                          С. Ф. Хопта
 
                                                                                                          В. В. Шипович