ПОСТАНОВА
Іменем України
31 березня 2020 року 
Київ
справа №818/2857/14
адміністративне провадження №К/9901/8284/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області
на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 року (Суддя: Кравченко Є.Д.),
та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 року 
(Судді: Мельнікова Л.В., Бартош Н.С., Донець Л.О.),
у справі № 818/2854/17
за позовом Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області 
до Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Сумська дорожно-експлуатаційна діяльниця»
про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2014 року   Державна податкова інспекція у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» в особі філії «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» (далі - відповідач, філія) про надання дозволу на погашення суми податкового боргу філії «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» у розмірі 121 870, 25 грн. за рахунок майна Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», що перебуває у податковій заставі.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просив суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій, та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Доводи касаційної скарги обґрунтував тим, що за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 121 870, 25 грн., що підтверджується постановою суду про стягнення боргу з філії. Оскільки сума боргу непогашена, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках філії, позивач просить суд надати дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна дочірнього підприємства "Сумський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", що перебуває у податковій заставі, про що податковим органом складено акт опису майна. Скаржник зазначив, що в даному випадку повинні застосовуватися саме вимоги Податкового кодексу України, а не Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами, у зв`язку з тим, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 121 870, 25 грн, податковий орган звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення вказаного боргу. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2013 року по справі № 818/5625/13-а, яка набрала законної сили 23.09.2013 року, стягнуто з ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» податковий борг у загальному розмірі 153 549,40 грн. (а.с. 15-16). Вказана постанова суду набрала законної сили 23.09.2013 року.
Для стягнення податкового боргу ДПІ у м. Сумах направлялися інкасові доручення у банки, в яких відкриті рахунки ДП «Сумський облавтодор» (а.с. 9-13).
Разом з тим, платіжні вимоги ДПІ у м. Сумах установами банків, на підставі п.п. 12.7 Глави 12 Постанови Національного Банку України «Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», повернуті у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках.
У зв`язку з викладеним, податковим керуючим Зарецькою О.І. описано майно філії «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» у податкову заставу, а саме - описано автомобіль МАЗ 5551 державний номер НОМЕР_1 вартістю 40023, 75 грн та складено рішення про опис майна у податкову заставу від 22.01.2013 № 6 (а.с. 19), про що 30.01.2013 внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним номером 13499596, що підтверджується актом опису майна від 24.01.2013 року № 3 (а.с. 18) та витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 20). 
Таким чином, за філією «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» обліковується податковий борг в сумі 121 870,25 грн., що підтверджується розрахунком суми податкового боргу (а.с. 5), розрахунком пені (а.с. 6) та картками обліку особового рахунку (а.с. 7, 8).
Довідкою про результати перевірки наявності готівкових коштів у підприємства-боржника від 31.10.2014 року встановлено, що станом на 31.10.2014 року готівкові кошти у підприємства-боржника ДП «Сумський облавтодор» ДАК «Автомобільні дороги України» відсутні (а.с. 72), а тому позивач на підставі статті 95 ПК України звернувся до суду з даним позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції посилались на безпідставність вимог ДПІ у м. Сумах, у зв`язку з тим, що в статутному фонді ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» частка держави становить не менше 25 відсотків, а заставне майно належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, що з урахуванням приписів Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» виключає можливість надання податковому органу дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, яке перебуває в податковій заставі.
Колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.
Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України, орган державної   податкової служби здійснює за платника податків і на користь   держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відтак, надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі здійснюється лише у випадку недостатності у платника податків - боржника коштів для погашення такого боргу.
Як встановлено судом, філія «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» є відокремленим підрозділом Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».
Згідно статуту відповідача (а.с. 34-38) Підприємство створене на власності Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (п. 1.1. статуту). Засновником Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія» Автомобільні дороги України» є ПАТ «Державна   акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (п. 3.3. статуту). Підприємство засноване з метою забезпечення економічних інтересів держави, задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконаленні і розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємств дорожнього господарства, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на основі спільної діяльності, розподілу праці і кооперації (п. 2.1.). Майно Підприємства складається з сукупності речей, майнових прав, інших цінностей, вартість яких відображається на самостійному балансі Підприємства, яке передається Засновником Підприємству в господарське відання, та іншого майна, набутого Підприємством на засадах, не заборонених чинним законодавством і цим Статутом. Власником майна, переданого до господарського відання Підприємства Засновником, залишається Засновник, проте Підприємство має вчиняти передбачені законодавством заходи задля захисту такого майна (п. 4.2).
ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» утворене згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 221 «Про утворення відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», в розділі 2 якої визначено, що у державній власності закріплюється 100 відсотків акцій Компанії із забороною їх відчуження (а.с. 33).
Згідно із статутом Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (а.с. 39-48) засновником компанії є Держава в особі Державної служби автомобільних доріг України (п.1.3). У державній   власності закріплюється 100 відсотків акцій Компанії з забороною їх відчуження, використання для формування статутних капіталів будь-яких суб`єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам та вчинення будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження цих акцій з державної власності, зокрема передача в заставу, до прийняття окремого рішення щодо приватизації Компанії (п. 8.2 статуту).
Судами встановлено, що заставне майно передане до господарського відання ДП «Сумський   облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» засновником та забезпечує виробничу діяльність підприємства.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» сформовано статутний фонд в розмірі 34   920 154,71 грн., 26.12.2006; центральний чи місцевий орган виконавчої влади, до сфери управління якого             належить державне підприємство або частка держави у статутному фонді юридичної особи, якщо ця частка становить не менше 25 відсотків: ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»; засновник: ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», розмір внеску до статутного фонду 34   920 154, 71 грн. (а.с. 49-52).
З наведеного вбачається, що в статутному фонді ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» частка держави становить не менше 25 відсотків, про що зазначено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а заставне майно з врахуванням пояснень відповідача належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства.
Так, Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» № 2864-ІІІ від 29.11.2001 року зі змінами та доповненнями, встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських   товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна (стаття 1).
Відповідно до статті 2 вказаного Закону для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; продажу майна в процесі провадження справи про банкрутство, визначеного статтями 22, 23, 24, 25, 26, 30, частиною одинадцятою статті 42, абзацом другим частини шостої статті 43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і продажу майна підприємства.
Таким чином, враховуючи наведені положення та встановлені судами обставини про те, що в статутному фонді ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» частка держави становить не менше 25 відсотків, а заставне майно належить до основних засобів, які забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для надання податковому органу дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача.
Підстав вважати, що вимоги Закону №2864-III судами попередніх інстанцій були застосовані не правильно у Верховного Суду не має, так як майно, дозвіл на реалізацію якого просить надати позивач належить до основних засобів відповідача, та є власністю   держави.
Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування судових рішень.
Відповідно до частини 1   ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341,   345,   349,   350,   355,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення. 
Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2015 року у справі № 818/2854/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.
Головуючий суддя:                                                                                І.А. Васильєва   
Судді:                                                                                                                  С.С. Пасічник                                                                                                                
                                                                                                                   В.П. Юрченко