ПОСТАНОВА
Іменем України

16 червня 2020 року 
м. Київ
справа №852/2а-9/19
адміністративне провадження №А/9901/3/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Рибачука А.І.,
суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л., 

за участю: секретаря судового засідання - Балабана М.К., 
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Біляївський збагачувальний комбінат» - Нестеренко О.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 852/2а-9/19 за позовом Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - Вільнянська РДА) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат», про примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито за апеляційною скаргою ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» 
на рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019, ухвалене у складі колегії суддів: головуючого судді Добродняк І.Ю., суддів Бишевської Н.А., Семененка Я.В., -
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ 
1. 23.08.2019 Вільнянська РДА звернулась до суду з позовом, в якому просила:
примусово відчужити з мотивів суспільної необхідності у державну власність земельну ділянку загальною площею 3,97 га з кадастровим номером 2321586100:01:001:0123, розташовану в Запорізькій області, Вільнянському районі, на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (далі - Павлівська сільрада) поза межами населених пунктів, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , за ціною 160      388, 00 грн з метою надання її Вільнянською РДА в оренду ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» із зміною цільового призначення для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки;
визнати право власності за державою в особі Вільнянської РДА на земельну ділянку загальною площею 3,97 га з кадастровим номером 2321586100:01:001:0123, розташовану в Запорізькій області, Вільнянському районі, на території Павлівської сільради поза межами населених пунктів, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;
зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку загальною площею 3,97 га, з кадастровим номером 2321586100:01:001:0123, розташовану в Запорізькій області, Вільнянському районі, на території Павлівської сільради поза межами населених пунктів, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва протягом 10 календарних днів після виплати йому грошових коштів за викуп земельної ділянки;
визначити ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» джерелом фінансування витрат, пов`язаних з фінансуванням витрат з примусового відчуження у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельної ділянки загальною площею 3,97 га з кадастровим номером 2321586100:01:001:0123, розташованої в Запорізькій області, Вільнянському районі, на території Павлівської сільради поза межами населених пунктів, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані необхідністю розробки Східної ділянки Біляївського родовища первинних каолінів в межах ліцензійної площі 382 га з метою видобування каоліну в якості сировини для виробництва збагаченого каоліну для подальшого використання у керамічній та паперовій промисловості. Земельна ділянка, що належить відповідачу, входить в межі гірничого відводу, наданого ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» згідно із актом про надання гірничого відводу від 22.03.2017 № 3196, виданим Державною службою з питань праці, тому без її викупу розміщення кар`єру з видобування корисних копалин та подальша робота підприємства буде неможливою. Підставою для звернення до суду Вільнянської РДА стала відсутність добровільної згоди ОСОБА_1 - власника земельної ділянки з кадастровим номером 2321586100:01:001:0123 на викуп земельної ділянки для суспільних потреб та передачу її ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» для розміщення кар`єру.
2. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019 відкрито провадження у вказаній справі.
3. Третій апеляційний адміністративний суд рішенням від 10.12.2019 відмовив у задоволенні позовних вимог.
4.  Не погоджуючись із рішенням Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат»  звернулось до Верховного Суд як суду апеляційної інстанції в адміністративних справах відповідно до частини другої статті 292 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) із апеляційною скаргою, яка надійшла до суду 28.01.2020, в якій третя особа просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове - про задоволення позовних вимог.
5. Ухвалою Верховного Суду від 30.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» на рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі № 852/2а-9/19. 
6. Верховний Суд провівши необхідні підготовчі дії ухвалою від 19.03.2020 призначив справу до розгляду.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7. Предметом позову в даній справі є земельна ділянка загальною площею 3,97 га з кадастровим номером 2321586100:01:001:0123, розташована в Запорізькій області, Вільнянському районі, на території Павлівської сільради, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Зазначена земельна ділянка отримана ним в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 31.07.2019 Вільнянською державною нотаріальною контрою Запорізької області, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.07.2019, індексний номер 48027960. Категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Судом встановлено, що ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» має спеціальний дозвіл на користування надрами від 18.10.2006 № 4064 на розробку Біляївського родовища, Східна ділянка, виданий Державною службою геології та надр України.    ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» має на меті здійснювати розробку Східної ділянки Біляївського родовища первинних каолінів в межах ліцензійної площі 382 га з метою видобування каоліну в якості сировини для виробництва збагаченого каоліну для подальшого використання у керамічній та паперовій промисловості. Також ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» передбачається будівництво гірничо- збагачувального комплексу для виробництва високомарочних каолінів і польового шпату продуктивністю 100 тис. куб. м.
Згідно із актом про надання гірничого відводу від 22.03.2017 № 3196 для здійснення наданого права на користування надрами та для добування корисних копалин          ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» необхідно розмістити кар`єр з добування каолінів в межах наданого гірничого відводу, просторове розміщення кар`єру визначене відповідно до морфології та умов залягання каолінів.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» первинні каоліни віднесені до корисних копалин загальнодержавного значення.
Розпорядженням голови Вільнянської РДА від 10.08.2018 № 377 затверджено детальний план території для розміщення ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» кар`єру із збагачення і переробки каоліну з комплексом будівель та споруд на території Павлівської сільради, за межами населених пунктів.
Відповідно до затвердженого детального плану території ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» передбачається розміщення кар`єру із збагачення і переробки каоліну з комплексом будівель та споруд на земельних ділянках, в тому числі і на земельній ділянці з кадастровим номером 2321586100:01:001:0123 загальною площею 3,97 га в Вільнянському районі Запорізької області на території Павлівської сільради, яка належить відповідачу. Окрім цього, означена земельна ділянка входить в межі гірничого відводу, наданого ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» згідно з актом про надання гірничого відводу від 22.03.2017 № 3196, виданим Державною службою з питань праці.
19.02.2019 ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» звернулось до Вільнянської РДА із заявою № 14-02 про викуп земельних ділянок для суспільних потреб для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну) та прийняття рішення про викуп земельних ділянок з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Павлівської сільради, за межами населених пунктів, зокрема, земельної ділянки, кадастровий номер 2321586100:01:001:0123 загальною площею 3,97 га, власником якої є ОСОБА_2 
01.03.2019 головою Вільнянської РДА видано розпорядження № 69 «Про викуп земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб, з метою подальшого надання цих земельних ділянок в оренду ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» із зміною цільового призначення для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки», яким встановлено, що земельні ділянки, які перебувають у власності фізичних осіб та розташовані за межами населених пунктів на території Павлівської сільсьради, у встановленому законодавством порядку підлягають викупу для суспільних потреб з подальшим наданням цих земельних ділянок в оренду                ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» із зміною цільового призначення для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки (із змінами, внесеними розпорядженнями від 28.03.2019      № 92, від 26.06.2019 № 205, та 14.08.2019 № 284).
Цим же розпорядженням вирішено укласти від імені Вільнянської РДА договори (угоди), що стосуються викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб.
До Переліку земельних ділянок, які викуповуються для суспільних потреб, для розміщення та будівництва кар`єру по видобуванню корисних копалин (каоліну), його збагачення та переробки (додаток до розпорядження від 01.03.2019 № 69) включена земельна ділянка, кадастровий номер 2321586100:01:001:0123.
Листом від 04.03.2019 № 01-40/0266 ОСОБА_2 попереджено, що земельна ділянка,   кадастровий номер 2321586100:01:001:0123, підлягає викупу протягом 1 року, орієнтовна викупна ціна 160      388, 00 грн та запропоновано письмово повідомити про прийняте рішення та про проведення переговорів щодо узгодження умов викупу.
Викупна ціна - 160      388, 00 грн цієї земельної ділянки, кадастровий номер, 2321586100:01:001:0123, визначена на підставі звіту про експертну оцінку земельної ділянки від 21.02.2019, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат від 26.07.2017 № 747/17, виданий Фондом державного майна України) - ТОВ «Козацькі землі». Термін чинності звіту - шість місяців.
Листом від 01.04.2019 ОСОБА_1 (спадкоємець ОСОБА_2 ) повідомив Вільнянську райдержадміністрацію, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 2321586100:01:001:0123 та як власник зазначеної земельної ділянки не дає згоду на викуп земельної ділянки та передачу її ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» для розміщення кар`єру. Своє рішення відповідач обґрунтував порушеннями норм чинного законодавства, допущеними Вільнянською РДА при видачі розпорядження від 01.03.2019 № 69 у частині відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам внаслідок вилучення (викупу), зокрема згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284. Також відповідач посилався на те, що належна йому земельна ділянка належить до особливо цінних ґрунтів, а тому у позивача відсутнє право розпоряджатися нею.
Також судом встановлено, що питання належності земельної ділянки відповідача до особливо цінних ґрунтів було предметом з`ясування в межах адміністративної справи № 280/5550/18 за позовом Вільнянської районної ради Запорізької області до Вільнянської РДА про визнання незаконним та скасування розпорядження Вільнянської райдержадміністрації від 10.08.2018 № 377 «Про затвердження детального плану території розміщення ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» кар`єру зі збагачення та переробки каоліну з комплексом будівель та споруд на території Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, за межами населених пунктів».
У вказаній справі № 280/5550/18 Третій апеляційний адміністративний суд в постанові від 17.07.2019, яка набрала законної сили, встановив, що згідно із переліком особливо цінних груп ґрунтів, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 06.10.2003 № 245 (далі - Перелік особливо цінних груп ґрунтів), ґрунти з агрогруп 65е,66е,68е, що розміщені на земельних ділянках, що ввійшли до території розміщення ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат» кар`єру із збагачення та переробки каоліну з комплексом будівель та споруд на території Павлівської сільради за межами населених пунктів, не відносяться до особливо цінних груп ґрунтів.
За висновками екологічних та ґрунтових обстежень Державного підприємства «Науково - дослідний інститут Землеустрою» територія обстеження, площею      117,5147 га, де знаходиться «Біляївське родовище Східна ділянка», розташована в межах Павлівської сільради. Проведеними ґрунтовими обстеженнями встановлено, що в межах землекористування залягають такі ґрунтові відміни: чорноземи звичайні слабозмиті важкосуглинкові (шифр агрогрупи 65е); чорноземи звичайні середньозмиті важкосуглинкові (шифр агрогрупи 66е); чорноземи звичайні слабодефльовані важкосуглинкові (шифр агрогрупи 68е); чорноземно-лучні важкосуглинкові (шифр агрогрупи 134е); лучно - болотні (шифр агрогрупи 143); намиті лучно - чорноземні важкосуглинкові (шифр агрогрупи 209е).
Таким чином, судом встановлено, що  до детального плану території входять земельні ділянки з наявністю груп ґрунтів, що не відносяться до Переліку особливо цінних груп ґрунтів.
Відсутність добровільної згоди відповідача на викуп земельної ділянки для суспільних потреб стала підставою для звернення з даним адміністративним позовом до суду.
ІІІ. ОЦІНКА СУДУ 
8. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, Третій апеляційний адміністративний суд виходив із того, що обраний в поданому позивачем звіті ТОВ «Козацькі землі» про експертну грошову оцінку земельної ділянки методичний підхід до оцінки - метод зіставляння цін продажу подібних земельних ділянок не відповідає положенням статті 19 Закону України від 11.12.2003 № 1378-IV «Про оцінку земель» (далі - Закон № 1378-IV), відповідно до частини другої якої, експертна грошова оцінка вільних від будівель та споруд земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, що проводиться у зв`язку з викупом цих земельних ділянок для суспільних потреб чи їх примусовим відчуженням з мотивів суспільної необхідності, проводиться на основі методичного підходу капіталізації чистого операційного або рентного доходу від використання земельних ділянок з урахуванням їх використання за цільовим призначенням (використанням), встановленим на день прийняття рішення про викуп таких земельних ділянок для суспільних потреб.
Крім того, суд першої інстанції погодився із доводами відповідача про те, що оскільки грошова оцінка земельної ділянки проведена для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, а не у зв`язку з викупом цих земельних ділянок для суспільних потреб чи їх примусовим відчуженням з мотивів суспільної необхідності, така експертна грошова оцінка не може бути застосована у спірних правовідносинах. 
IV. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
9. Апеляційна скарга мотивована, зокрема тим, що відповідач фактично не погоджується із викупною ціною земельної ділянки. При цьому, позивач не зобов`язаний на момент подання позову про примусове відчуження земельної ділянки відповідача визначати її викупну ціну або змінювати вже визначену оцінку, він зобов`язаний довести, що будівництво капітальний ремонт, реконструкція об`єктів, під розміщення яких відчужується  відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника, а розмір викупної ціни повинен був бути встановлений за рішенням суду. 
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
10. Верховний Суд заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення позивача та, переглянувши справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, перевірив законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
11. Правові, організаційні та фінансові засади регулювання суспільних відносин, що виникають у процесі відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності визначені Законом України від 17.11.2009 № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» (далі - Закон № 1559-VI).
12. Відповідно до статті 1 Закону № 1559-VI примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - це перехід права власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду;
13. За змістом частин першої - третьої статті 4 Закону 1559-VI фізичні або юридичні особи не можуть бути протиправно позбавлені права приватної власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені.
Викуп чи примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, допускається на підставі та в порядку, встановлених цим Законом.
Примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості на підставі та в порядку, встановлених законом.
14. За змістом частини першої статті 7 Закону № 1559-VI органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, мають право викупу земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, для таких суспільних потреб, зокрема, як розміщення та обслуговування об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин.
15. У статті 8 Закону № 1559-VI визначено, що органи виконавчої влади відповідно до своїх повноважень та в порядку, визначених цим Законом, приймають рішення про викуп земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені (крім об`єктів, викуп яких віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування), для таких суспільних потреб, зокрема, як розміщення та обслуговування об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин.
16. Відповідно до частини другої статті 10 Закону № 1559-VI орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, зобов`язаний письмово повідомити про це їх власника (власників) протягом п`яти днів з дня прийняття такого рішення, але не пізніше як за три місяці до їх викупу. Цей строк поширюється також на тих осіб, які стануть власниками таких об`єктів протягом трьох місяців з дня надходження зазначеного повідомлення.
17. Згідно з частинами першою, третьою статті 11 Закону № 1559-VI власник (власники) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, протягом одного місяця з дня отримання інформації (письмового повідомлення) згідно із статтею 10 цього Закону письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування про надання згоди на проведення переговорів щодо умов викупу або відмову від такого викупу.
У разі надання власником (власниками) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, згоди на проведення переговорів щодо умов їх викупу представники органу, який прийняв рішення про їх викуп, після отримання власником (власниками) цих об`єктів інформації (письмового повідомлення) проводять переговори з власником (власниками) земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо викупної ціни, строків та інших умов викупу.
18. Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1559-VI у разі неотримання згоди власника земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з викупом цих об`єктів для суспільних потреб зазначені об`єкти можуть бути примусово відчужені у державну чи комунальну власність лише як виняток з мотивів суспільної необхідності і виключно під розміщення: об`єктів національної безпеки і оборони; лінійних об`єктів та об`єктів транспортної і енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, магістральних трубопроводів, ліній електропередачі, аеропортів, морських портів, нафтових і газових терміналів, електростанцій) та об`єктів, необхідних для їх експлуатації; об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин загальнодержавного значення; об`єктів природно-заповідного фонду; кладовищ.
19. Порядок примусового відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності, визначений у статті 16 Закону №1559-VІ, відповідно до якої орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, у разі недосягнення згоди з власником земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, щодо їх викупу для суспільних потреб відповідно до розділу II цього Закону звертається до адміністративного суду із позовом про примусове відчуження зазначених об`єктів.
Вимога про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, підлягає задоволенню, у разі якщо позивач доведе, що будівництво, капітальний ремонт, реконструкція об`єктів, під розміщення яких відчужується відповідне майно, є неможливим без припинення права власності на таке майно попереднього власника.
У разі задоволення позовних вимог рішенням суду визначається викупна ціна та порядок її виплати, а також перелік та порядок надання майна замість відчуженого. Одночасно із задоволенням позовних вимог щодо примусового відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності суд може задовольнити вимоги щодо знесення житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, розміщених на земельній ділянці, що підлягають примусовому відчуженню.
Рішення суду про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, разом із документами, що підтверджують попередню та повну сплату колишньому власнику викупної ціни або державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, надане замість відчуженого, є підставою для державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначені об`єкти.
Попереднє повне відшкодування вартості земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у грошовій формі здійснюється шляхом внесення органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, коштів на депозит нотаріальної контори в порядку, встановленому законом, за місцем розташування земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, або перерахування коштів на зазначений власником цих об`єктів банківський рахунок.
20. Згідно зі статтею 5 Закону № 1559-VI викупна ціна включає вартість земельної ділянки (її частини), житлового будинку, інших будівель, споруд, багаторічних насаджень, що на ній розміщені, з урахуванням збитків, завданих власнику внаслідок викупу земельної ділянки, у тому числі збитків, що будуть завдані власнику у зв`язку з достроковим припиненням його зобов`язань перед третіми особами, зокрема упущена вигода, у повному обсязі.
Розмір викупної ціни затверджується рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, що здійснює викуп земельної ділянки, або встановлюється за рішенням суду. Вартість земельної ділянки, що відчужується або передається у власність замість відчуженої, визначається на підставі її експертної грошової оцінки, проведеної відповідно до закону.
Звіти з експертної грошової оцінки земельних ділянок, що відчужуються, підлягають рецензуванню, державній експертизі землевпорядної документації у випадках та в порядку, визначених законом.
Суб`єкти оціночної діяльності для проведення такої оцінки визначаються органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування або особою, яка ініціювала відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку, визначеному законом, а вартість надання послуг з рецензування або проведення державної експертизи звітів з експертної грошової оцінки сплачується за рахунок коштів відповідних бюджетів.
У разі якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб`єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб`єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна. У цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна.
21. Як встановлено частиною другою статті 19 Закону № 1378-IV експертна грошова оцінка вільних від будівель та споруд земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, що проводиться у зв`язку з викупом цих земельних ділянок для суспільних потреб чи їх примусовим відчуженням з мотивів суспільної необхідності, проводиться на основі методичного підходу капіталізації чистого операційного або рентного доходу від використання земельних ділянок з урахуванням їх використання за цільовим призначенням (використанням), встановленим на день прийняття рішення про викуп таких земельних ділянок для суспільних потреб.
22. Отже, наведені законодавчі положення, конституційні гарантії щодо непорушності права приватної власності дають підстави для висновку про можливість відчуження об`єктів права приватної власності виключно для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності на підставі та в порядку, визначеному Законом № 1559-VІ, за умови повного рівноцінного відшкодування особі його вартості або надання їй рівноцінної земельної ділянки чи об`єкта нерухомого майна.
23. Аналіз зазначених норм права у сукупності свідчить про те, що визначальною підставою для примусового відчуження земельної ділянки, що знаходиться в приватній власності з мотивів суспільної необхідності є фактичне доведення органом виконавчої влади неможливості проведення подальшого видобування корисних копалин, або інших суспільно потрібних дій для видобутку корисних копалин без припинення права власності на земельну ділянку власника земельної ділянки. Також, обов`язковою умовою реалізації рішення щодо викупу земельної ділянки примусово є дотримання органом, який прийняв рішення про викуп земельної ділянки процедури визначеної законом щодо прийняття рішення, повідомлення власника про викуп земельної ділянки з суспільних потреб, забезпечення права на участь у переговорах щодо умов викупу.
24. Як встановлено у цій справі, в якості доказу на підтвердження визначення викупної ціни належної позивачеві земельної ділянки, позивачем поданий звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складений суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат № 747/17 від 26.07.2017, виданий Фондом державного майна України) - ТОВ «Козацькі землі» 21.02.2019. Термін чинності звіту - шість місяців з дати оцінки.
Згідно з цим звітом об`єктом оцінки є земельна ділянка площею 3,97 га, кадастровий номер 2321586100:01:001:0123, розташована в Запорізькій області, Вільнянській район, Павлівська сільрада, функціональне призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Мета оцінки - визначення оціночної вартості земельної ділянки з урахуванням цивільно-правових та соціально-економічних факторів і умов, що склалися на дату оцінки, а також області застосування результатів оцінки.
Область застосування (функція) оцінки - для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства.
Обраний методичний підхід до оцінки - метод порівняння аналогічних об`єктів - метод прямого порівняння з цінами продажу подібних земельних ділянок безпосередньо з земельними ділянками, проданими у Вільнянському районі та Запорізькій області.
Інформаційною базою для проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок являються наступні вихідні дані: земельно-кадастрові дані про місцезнаходження, кількісні та якісні характеристики ділянки, її правовий статус і функціональне використання; інші дані, що впливають на вартість оцінки, офіційні статистичні дані тощо.
Як зазначено у цьому звіті, спираючись на аналіз даних про об`єкт оцінки - земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 39700 кв.м, що знаходиться у Запорозькій області, Вільнянській район, Павлівська сільрада, за межами населеного пункту, її фізичні характеристики, правовий стан, особливості розташування та використання, а також враховуючи проведений аналіз дійсної економічної ситуації та кон`юнктури ринку нерухомості, експерт прийшов до висновку, що саме ця ціна отримана методичним підходом, що ґрунтується на зіставленні цін продажу подібних земельних ділянок, відображає найвірогіднішу вартість, яка на дату оцінки - 20.02.2019 становить 160      388, 00 грн.
25.  Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком  суду першої інстанції про те, що обраний в поданому позивачем звіті ТОВ «Козацькі землі» про експертну грошову оцінку земельної ділянки методичний підхід до оцінки - метод зіставляння цін продажу подібних земельних ділянок не відповідає наведеній у частині другій статті 19 Закону № 1378-IV правовій нормі щодо проведення  експертної грошової оцінки вільних від будівель та споруд земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, що проводиться у зв`язку з викупом цих земельних ділянок для суспільних потреб чи їх примусовим відчуженням з мотивів суспільної необхідності, на основі методичного підходу капіталізації чистого операційного або рентного доходу від використання земельних ділянок з урахуванням їх використання за цільовим призначенням (використанням), встановленим на день прийняття рішення про викуп таких земельних ділянок для суспільних потреб.
26. Отже, така експертна грошова оцінка не може бути застосована у спірних правовідносинах.
27. Що стосується суспільної необхідності у викупі спірних земельних ділянок, то колегія суддів вважає необхідним зазначити таке.
28. Наявність суспільної необхідності для примусового викупу земельних ділянок відповідача позивач обґрунтовує розміщенням об`єктів, пов`язаних із добування каолінів, які входять до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827. Земельна ділянка відповідача знаходиться в тій частині гірничого відводу, на якій планується розміщення кар`єру з видобування первинних каолінів.
29. Так, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
30. Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
31. Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
32. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до    Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
33. Відповідач має право власності на земельну ділянку, тому за умови її примусового викупу існує втручання у це право, а втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.
34. Щодо дотримання принципу «законності», слід зазначити, що національним законодавством передбачено примусове відчуження об`єктів приватної власності, як виняток з мотивів суспільної необхідності. Таке положення закріплено в статті 41 Конституції України, статті 147 Земельного кодексу України, статті 7 Закону №1559-VI.
35. Щодо дотримання принципу «легітимності», слід зазначити, що статтею 7 Закону № 1559-VI передбачено, що органи виконавчої влади мають право викупу земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для розміщення та обслуговування об`єктів, пов`язаних із видобуванням корисних копалин.
36. Абзацом 6 частини першої статті 1 Закону № 1559-VI передбачено, що суспільна необхідність - це обумовлена загальнодержавними інтересами або інтересами територіальної   громади виключна необхідність, для забезпечення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у встановленому законом порядку.
37. Проте, суд вважає, що позивачем не мотивовано, в чому полягає загальнодержавний інтерес, який обумовлює виключну необхідність примусового відчуження земельної ділянки позивачем, а саме по собі розташування на ній корисних копалин загальнодержавного значення не свідчить про наявність такого інтересу.
38. До того ж, ініціатором викупу (відчуження) земельної ділянки виступає приватне підприємство, яке здійснює господарську діяльність пов`язану з видобуванням корисних копалин для забезпечення власних комерційних інтересів, що свідчить в першу чергу про комерційний характер такої ініціативи.
39. Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що основні підстави відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності переслідують саме інтереси суспільства.
40. В даному випадку, як вже суд зазначав вище, примусове відчуження спірних земельних ділянок переслідує перш за все забезпечення приватних комерційних інтересів ТОВ «Біляївський збагачувальний комбінат», що свідчить про комерційний характер такої ініціативи, а не суспільний.
41. У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трегубенко проти України» зазначено, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності.
42. Застосовуючи Статтю 1 Першого протоколу до Конвенції у справах про примусове відчуження об`єктів нерухомості з мотивів суспільної необхідності, суд має здійснити дослідження трьох критеріїв відповідності певного заходу втручання суб`єкта владних повноважень у право приватної власності (трискладовий тест), а саме - чи відповідає втручання у право власності принципу правової визначеності та законності; чи переслідує це втручання легітимну мету в суспільних або загальних інтересах; чи є таке втручання пропорційним, тобто чи забезпечується при цьому справедливий баланс між вимогами щодо інтересів суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.
43. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, який включає свободу від свавілля.
44. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що позивачем не доведено наявність суспільної необхідності відчуження земельної ділянки відповідача, а також те, що непорушне право приватної власності відповідача в цьому випадку має зазнавати обмеження.
45. Задоволення заявленого позову за фактичних обставин справи призведе до втручання в мирне володіння майном відповідача не відповідно до «умов, передбачених законом», тобто, спричинить свавільне позбавлення його права на майно.
46. На підставі викладеного суд вважає, що в даному випадку викуп земельної ділянки не відповідає легітимній меті яка встановлена національним законодавством.
47. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №874/4/17.
48. З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.  
49. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 267, 310, 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біляївський збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.
Рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі              № 852/2а-9/19 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Судді:	       А.І. Рибачук	
 	        А.Ю. Бучик      Л.Л. Мороз