ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 712/284/20                                         Головуючий у 1-й інстанції:  Пересунько Я.В.
                                                                                                Суддя-доповідач:  Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  12 травня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                                  Василенка Я.М.,
суддів                                                            Кузьменка В.В., Шурка О.І.
при секретарі                                                  Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.03.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Лариси Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі, - 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною та скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Лариси Володимирівни від 27.12.2019 № 650-ДК/0400По/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.03.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що наказом в.о. начальника Матвійчук О. Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 650-ДК від 21.12.2019 доручено державним інспекторам здійснити контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки використання земель в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, а саме земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером 7124986000:04:005:0336.
26.12.2019 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Л.В., за участю спеціаліста-землевпорядника Свидівоцької сільської ради Кабанової М.О., у присутності головного спеціаліста відділу державного геодезичного нагляду Бойка Р.І., складено акт обстеження земельної ділянки № 650-ДК/373/Ао/10/01/-19 та акт № 650-ДК/1095/ПА/09/01/-19 перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки.
За результатами перевірки встановлено, що земельна ділянка загального користування комунальної власності в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району площею 0,050 га, що розташована поруч із земельною ділянкою з кадастровим номером 7124986000:04:005:0336, використовується під розміщення гаражів без оформлення права власності чи права користування. Відповідно до план-схеми вказана земельна ділянка перебуває в комунальній власності, цільове призначення: для культурно- оздоровчих, спортивних і туристичних цілей.
27.12.2019 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Л.В. складено припис №650-ДК/0453Пр/03/01/-19, яким зобов`язано ОСОБА_1 , як директора обслуговуючого кооперативу «Човник-2018», усунути зазначені порушення вимог земельного законодавства.
27.12.2019 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Л.В., за присутності представника обслуговуючого кооперативу «Човник-2018» Сіряченко Л.А., складено протокол про адміністративне правопорушення №650-ДК/0402Г/07/01/-19, відповідно до якого при перевірці дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки в адмінмежах Свидівоцької сільської ради Черкаського району встановлено, що 26 грудня 2019 року земельна ділянка комунальної власності водного фонду в адмінмежах Свидівоцької сільської ради Черкаського району загальною площею 0,05 га, яка розташована поруч із земельною ділянкою з кадастровим № 7124986000:04:005:0336, використовується під розміщення металевих гаражів без оформлення права користування, самовільно, що є порушенням вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України, відповідальність за що передбачено ст. 53-1 КУпАП; особа яка вчинила адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , директор ОК «Човник-2018».
У цьому ж протоколі представника ОК «Човник-2018» повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 27 грудня 2019 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.
27.12.2019 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Л.В. винесено постанову № 650-ДК/0400По/08/01/-19, якою директора обслуговуючого кооперативу «Човник-2018» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення ст. 53-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Копію даної постанови представник обслуговуючого кооперативну «Човник-2018» отримав 27.12.2019, про що свідчить його підпис на постанові.  
Не погоджуючись з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення, позивач звернувся із позовом до суду першої інстанції.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що Сіряченко Л.А. , який діяв від імені обслуговуючого кооперативу «Човник-2018» на підставі підписаної директором кооперативу ОСОБА_1 довіреності, сплатив штраф у розмірі 340 грн. та відшкодування завданої шкоди - 117 грн., що випливає із дублікатів квитанцій № 0.0.1567709417.1 та № 0.0.1587699835 від 27.12.2019. Отже, станом на 27.12.2019 обслуговуючий кооператив «Човник-2018» в особі свого представника не заперечував вчинення цим товариством адміністративного правопорушення за ст. 53-1 КУпАП. За таких обставин, державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Л.В. обґрунтовано притягнула до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП керівника ОК «Човник-2018» - ОСОБА_1 .
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови в цілому, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.
Колегія суддів вважає доводи апелянта частково обґрунтованими та частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної білянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Згідно ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до ст. 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 242-1 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 47 - 50, 52 - 53-1, 53-3 - 54, 59 - 77-1, статтею 78 (крім порушень санітарних норм), статтями 78-1 - 79, статтями 80-83 (крім порушень санітарних норм), частинами першою і третьою статті 85, статтями 86-1, 87, статтею 89 (щодо диких тварин), статтею 90-1 (крім порушень санітарних норм), статтями 91-1 - 91-4, статтею 95 (крім порушень санітарних норм та норм ядерної безпеки); статтею 153, статтею 167 (щодо реалізації нафтопродуктів, екологічні показники яких не відповідають вимогам стандартів, норм та правил) і статтею 188-5 цього Кодексу.
Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право Головний державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища та його заступники, старші державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори України з охорони навколишнього природного середовища, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступники, головні державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Чорного і Азовського морів та їх заступники, старші державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища, державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій.
З вказаної норми випливає, що право накладати адміністративні стягнення має, в тому числі, державний інспектор України з охорони навколишнього природного середовища за посадою.
В той же час, особа, яка прийняла оскаржувану постанову обіймає посаду державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, що не відповідає вищезазначеній нормі КУпАП.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки КУпАП наділено повноваженнями з розгляду справ та накладення стягнень конкретний орган та конкретний перелік посад, накладення стягнення посадовою особою органу, що не відповідає положенням ст. 2421 КУпАП, є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
При цьому, колегія суддів зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України, згідно ч. 1 якого, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що справа про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП, віднесена до підвідомчості Державної екологічної інспекції, а тому оскаржувану постанову від 27.12.2019 № 650-ДК/0400По/08/01/-19 слід скасувати та направити справу про адмінправопорушення для розгляду до Державної екологічної інспекції Центрального округу.
Разом із тим, оскільки колегія суддів прийшла до висновку щодо порушення підвідомчості справи про адмінправопорушення та скасування постанови про накладення адмінстягнення саме з цієї підстави, інші підстави для скасування постанови судом не розглядаються, оскільки він не вправі переймати повноваження іншого органу, а саме висловлювати свою позицію щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП до розгляду цієї справи компетентним органом.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянт надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.03.2020 - скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Лариси Володимирівни, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Лариси Володимирівни від 27.12.2019 № 650-ДК/0400По/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .
Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області направити матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 для розгляду до Державної екологічної інспекції Центрального округу.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий:                                                                                                Василенко Я.М.
                           
             Судді:                                                                                                            Кузьменко В.В. 

                                                                                                                                    Шурко О.І.