Ухвала
21 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 484/920/18
провадження № 61-6992ск20  
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області на постанову Миколаївськогоапеляційного суду від 10 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предметаспору:ОСОБА_2 , Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області, об`єднану зі справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про негайне відібрання малолітніх дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання,
встановив:
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Миколаївськогоапеляційного суду від 10 березня 2020 року у зазначеній вище справі.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скаргаз визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,           є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті           389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду,      в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті           389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У касаційній скарзі заявник вказує на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права тапорушення норм процесуального права, однак не зазначає у яких з передбачених частиною другою статті 389 ЦПК Українивипадках.
Отже, особі, яка подала касаційну скаргунеобхідно подати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Касаційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області на постанову Миколаївськогоапеляційного суду від 10 березня 2020 року залишити без руху. 
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    М. Ю. Тітов