ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3343/19                                         Прізвище судді (суддів) першої інстанції:  
                                                                                                                           Скалозуб Ю.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року                                                                                            м. Київ                 
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Губської Л.В., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року (розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 23 грудня 2019 року) у справі за розглядом заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного    управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити    дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач), в якому просить: 
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; 
зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію з 01.10.2017 відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислену з п`ятикратного розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року, з урахуванням раніше проведених виплат; 
допустити рішення суду до негайного виконання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції та інвалідом другої групи, тому має право на пенсійне забезпечення відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема на нарахування пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. 
Крім того, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19).
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року позов задоволено частково.
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою та просив ухвалити у справі додаткове рішення суду, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській  області,    перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності без обмеження розміру за поданими заявами у відповідності до ст. 11, ч. 1, 2 ст. 63 та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених    з військової служби, та деяких  інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням за їх, учасників ліквідації Чорнобильської катастрофи  та її наслідків, заявленим бажанням на реалізацію права, закріпленого ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнообильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-Х, здійснення перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року.
Заява мотивована тим, що судом при прийнятті рішення від 05.12.2019 не вирішено питання щодо однієї із позовних вимог, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України.
Додатковим рішенням  Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019  року заяву задоволено.
Прийнято додаткове судове рішення, яким у задоволенні позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності без обмеження розміру за поданими заявами у відповідності до ст. 11, ч. 1, 2 ст. 63 та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням за їх, учасників ліквідації Чорнобильської катастрофи та її наслідків, заявленим бажанням на реалізацію права, закріпленого ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, здійснення перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року - відмовлено
Не погоджуючись з зазначеним додатковим судовим рішенням, представником позивачем  подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності відповідно до ст. 11, ч. 1, 2 ст. 63 та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням його заявленого бажання на реалізацію права, закріпленого ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснення перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року, оскільки перерахунок пенсії здійснюється за нормами того закону, згідно якого пенсіонер отримує пенсію, в той час як заявлена позовна вимога передбачає об`єднання пенсійних виплат за двома законами, які передбачають різні підстави та порядок обрахунку пенсійних виплат.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч.ч. 4, 5 ст. 252 КАС України).
Як встановлено судом першої інстанції, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) у розмірі 80% грошового забезпечення.
Так, відповідно до ст. 21 Закону № 2262 пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:
а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Згідно зі ст. 24 Закону № 2262 надбавки і підвищення до пенсій по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи нараховуються в порядку, встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796) пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.
Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Отже, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається незалежно від виду пенсії та закону, відповідно до якого її призначено.
Позивачу встановлено надбавку (додаткову пенсію) за шкоду заподіяну здоров`ю як особі, постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалід 2 групи відповідно до статті 50 Закону №796-ХІІ та підпункту 1 пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок №1210) в сумі 379,60 грн.
Відповідно до ст. 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку в зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Водночас, згідно зі ст. 7 Закону № 2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їхніх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. І як наслідок, перерахунок пенсії здійснюється за нормами того Закону, згідно якого пенсіонер отримує пенсію.
Зважаючи на подану позивачем заяву до органу пенсійного фонду, ОСОБА_1 виявив бажання щодо перерахунку його пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
На підставі вище зазначеного, колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності відповідно до ст. 11, ч. 1, 2 ст. 63 та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням його заявленого бажання на реалізацію права, закріпленого ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» здійснення перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року, оскільки перерахунок пенсії здійснюється за нормами того закону, згідно якого пенсіонер отримує пенсію, в той час як заявлена позовна вимога передбачає об`єднання пенсійних виплат за двома законами, які передбачають різні підстави та порядок обрахунку пенсійних виплат.
Також, погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, перерахувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності без обмеження розміру за поданими заявами у відповідності до ст. 11, ч. 1, 2 ст. 63 та ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням за їх, учасників ліквідації Чорнобильської катастрофи та її наслідків, заявленим бажанням на реалізацію права, закріпленого ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, здійснення перерахунку пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на перше січня відповідного року.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень    та    у спосіб, що визначені    Конституцією    та    законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод    та    інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
 
П О С Т А Н О В И Л А:            

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк 
                    
Судді:                                                                                          Л.В. Губська,

                                                                                                    М.І. Кобаль