ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 2/2218/70/11
Провадження № 22-ц/4820/1060/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.
 
секретаря: Шевчук Ю.Г.,
 
учасники справи: представник апелянта Куркевич О.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2020 року (суддя Приступа Д.І.) за заявою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа,
в с т а н о в и в:
У вересні 2019 року АТ «Укрсиббанк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заяву мотивовано тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №11277424000 від 26.12.2007 року в сумі 80411,69 доларів США, неустойку в розмірі 500 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.
17 травня 2012 року на виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист №2-364/12. 
23 вересня 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») направило до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області заяву про примусове виконання вказаного рішення суду разом із оригіналом листа №2-364/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №11277424000 від 26.12.2007 року в сумі 80411,69 доларів США, неустойку в розмірі 500 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.
Банк неодноразово звертався до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького ГТУЮ із запитами про рух виконавчого провадження, відповіді не отримував.
Згодом, за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень банку стало відомо, що дане виконавче провадження завершено 31 травня 2019 року, виконавчий лист було повернуто банку. Однак на адресу стягувача постанова та оригінал виконавчого листа не надходили. Більше на адресу виконавчої служби зазначений виконавчий лист теж не надходив. Вважало, що ці обставини свідчать про втрату виконавчого листа.
Посилаючись на вказані обставини, АТ «УкрСиббанк» просило видати дублікат виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області №2-364/12 від 17 травня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №11277424000 від 26.12.2007 року в сумі 80411,69 доларів США, неустойку в розмірі 500 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2020 року заяву АТ «Укрсиббанк» задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду №2/2218/364/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором. 
Задовольняючи заяву АТ «Укрсиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що банком було доведено втрату оригінала виконавчого листа.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що банком не було доведено факт втрати оригіналу виконавчого листа.
Крім того, апелянтом зазначалося, що судом першої інстанції не враховано те, що на момент подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не поновлювався, водночас строк пред`явлення втраченого виконавчого листа до виконання сплинув ще 17.05.2013 року.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Вважає, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача підтверджується стягувачем безпосередньо самою заявою та доданими до неї доказами.
У судовому засіданні представник апелянта Куркевич О ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.
Представник АТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням паро вручення судової повістки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно підпункту 17.4 пункту 17 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" передбачено, що ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
У справі, яка переглядається, судом встановлено, що, заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором №11277424000 від 26.12.2007 року в сумі 80411,69 доларів США (станом на 02.09.2010 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 634 134,56 грн.), неустойку в розмірі 500 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн. 
17 травня 2012 року на виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист №2-364/12.
18 червня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») направило до Другого відділу державної виконавчої служби м.Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області заяву про примусове виконання вказаного рішення суду разом із оригіналом листа №2-364/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №11277424000 від 26.12.2007 року.
Постановою державного виконавця від 02 липня 2012 року відкрито виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим листом.
25 травня 2016 року постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький виконавчий лист №2-364 від 17.05.2012 року повернуто банку на підставі п.7 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження»/
23 вересня 2016 року АТ «УкрСиббанк» повторно направило до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області заяву про примусове виконання вказаного рішення суду разом із оригіналом виконавчого листа №2-364/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №11277424000 від 26.12.2007 року в сумі 80411,69 доларів США, неустойку в розмірі 500 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.
Постановою від 04 жовтня 2016 року державний виконавець Другого відділу ДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження оригіналом за виконавчим листом №2-364/12 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №11277424000 від 26.12.2007 року в сумі 80411,69 доларів США, неустойку в розмірі 500 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.
31 травня 2019 року державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області виніс постанову про повернення вказаного виконавчого листа у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.
15 серпня 2019 року представник банку звертався до Другого відділу ДВС м. Хмельницького із запитами про рух вказаного виконавчого провадження та направлення підтвердження щодо направлення на адресу стягувача постанови про повернення виконавчого документу та самого оригіналу виконавчого листа від 17.05.2012 року №2-364/12, проте жодних відповідей не отримав. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат».
При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо направлення стягувачу оригіналу виконавчого листа № 2-364/12 від 17 травня 2012 року, таким чином висновок суду першої інстанції щодо доведеності заявником втрати зазначеного оригінала виконавчого листа є правильним. 
На спростування наданих заявником доказів втрати виконавчого листа апелянтом не надано належних та допустимих доказів. Доводи апеляційної скарги у цій частині ґрунтуються на припущеннях, що в силу вимог частини шостої статті 81 ЦПК України є неприпустимим.
Твердження апелянта щодо пропуску заявником строку пред`явлення вищезазначеного виконавчого листа до виконання, не впливають на висновки суду та спростовуються матеріалами справи.
З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ від 02.07.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-364 виданого 17.05.2012 року.
Постановою державного виконавця Другого міського відділу ДВС Хмельницького МУЮ від 25.06.2016 року виконавчий лист був повернутий стягувачеві з підстав передбачених п.7 ч.1 ст.47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».
Постановою від 04 жовтня 2016 року державний виконавець Другого відділу ДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-364/12 щодо стягнення з   ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №11277424000 від 26.12.2007 року в сумі 80411,69 доларів США, неустойку в розмірі 500 грн. та судові витрати у розмірі 1820 грн.
31 травня 2019 року державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області виніс постанову про повернення вказаного виконавчого листа у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.
Таким чином, з врахуванням переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, твердження апелянта про пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є безпідставним.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 червня 2020 року.

Судді:                                                                         Т.О. Янчук

                                                                               А.В. Купельський

                                                                               О.І. Ярмолюк