Ухвала
 
31 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 638/6137/17
провадження № 61-22478св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,  Курило В. П.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними,
 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова                          від 25 червня 2019 року у складі судді Грищенко І. О. та постанову Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С.,
 
                                                            ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила витребувати з незаконного володіння відповідача ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .
 
Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року позов задоволено, витребувано з чужого незаконного володіння зазначену спірну квартиру.
 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року за заявою відповідача ОСОБА_2 заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
 
До початку розгляду справи по суті позивач звернулася до суду з уточненим позовом, пред`явленим до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила визнати недійсною додаткову угоду від 20 грудня 2012 року № 1 до договору про дольову участь у будівництві від 12 січня 2006 року № 12.01/26-1; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 02 серпня 2013 року № НОМЕР_1 на квартиру                      АДРЕСА_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, що був укладений між відповідачами 10 квітня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О. І. реєстровий номер 1063.
 
Дзержинський районний суд м. Харкова рішенням від 25 червня 2019 року позов задовольнив. Визнав недійсною додаткову угоду від 20 грудня 2012 року № 1 до договору про дольову участь у будівництві від 12 січня 2006 року № 12.01/26-1, укладену між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_3 . Визнав недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , видане Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області 02 серпня 2013 року за індексним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 . Визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 10 квітня 2014 року між              ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О. І., зареєстрований в реєстрі за № 1063. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
 
Харківський апеляційний суд постановою від 13 листопада 2019 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2019 року залишив без змін.
 
У касаційній скарзі, поданій 12 грудня 2019 року до Верховного Суду,                     ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Дзержинського районного суду м. Харкова.
 
17 січня 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                Є. В. Коротенко
 
В. П. Курило