Номер провадження: 22-ц/813/4027/20 
Номер справи місцевого суду: 522/2207/17
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Князюка О.В., Заїкіна А.П.
за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2019 року за позовом ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Бонум» до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Концерну «Військторгсервіс», Міністерства оборони України, треті особи: Одеська міська рада, Військова прокуратура Південного регіону України про визнання незаконним та скасування свідоцтва,

                                          В С Т А Н О В И В:

       У лютому 2017 року ОСОБА_1 та ТОВ «Юридична фірма «Бонум» звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який вподальшому уточнили, до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Концерну «Військторгсервіс», Міністерства оборони України, треті особи: Одеська міська рада, Військова прокуратура Південного регіону України про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю Концерну «Військторгсервіс», виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 20.08.2009 року про право власності Держави України в особі Міністерства оборони України на нежитлову будівлю під АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з будівлі загальною площею 1178,6 кв.м. відображеною у технічному паспорті від 25.10.2007 року.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Бонум» до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Концерну «Військторгсервіс», Міністерства оборони України, треті особи: Одеська міська рада, Військова прокуратура Південного регіону України про визнання незаконним та скасування свідоцтва закрито.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 19 листопада 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першою інстанцією норм матеріального та процесуального права.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи на 19.05.2020 року на 15.00 годину, сторони до суду не з`явилися.
Від представника Міністерства оборони України надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Інших клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, від учасників процесу не надходило.
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів.
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду. 
Виходячи з вищевказаного, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ст..379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано жодного доказу, яким чином спірне свідоцтво порушує її права та законні інтереси. На думку суду, позивач ОСОБА_1 , яка одночасно представляє інтереси позивача ТОВ «ЮФ Бонум» штучно об`днала позовні вимоги з метою зміни підсудності. Такі дії, на думку суду першої інстанції, є зловживанням ОСОБА_1 своїми процесуальними правами та обов`язками, що є підставою в порядку ч.3 ст.44 ЦПК України для залишення її позову без розгляду.
Закриваючи провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Бонум» до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Концерну «Військторгсервіс», Міністерства оборони України, треті особи: Одеська міська рада, Військова прокуратура Південного регіону України про визнання незаконним та скасування свідоцтва, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний спір  відносяться до юрисдикції господарських судів.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду помилковим, а висновок суду в частині закриття провадження за позовом ТОВ «ЮФ Бонум» до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Концерну «Військторгсервіс», Міністерства оборони України, треті особи: Одеська міська рада, Військова прокуратура Південного регіону України про визнання незаконним та скасування свідоцтва - вірним, з огляду на наступне.
Звертаючись до суду із вищевказаним позовом, ОСОБА_1 зазначала, що будівля АДРЕСА_1 є частиною житлового фонду Одеської міської ради, про що до матеріалів справи долучена архівна копія рішення звуженного виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих №27 від 29.05.1951 із Додатком №2 «Список будівель житлового фонду Одеської міської ради, відведених в користування ОдВО».
Копією рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 №266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування та районів області» підтверджується, що згідно Додатку №2 «Перелік державного майна, що передано у власність міст обласного підпорядкування», місту Одеса передано житловий і нежитловий фонд місцевих рад народних депутатів.
Оскаржуваним свідоцтвом про право власності від 20.08.2009, з житлового фонду Одеської міської ради вилучено 1 178 кв.м загальної площі, що негативно впливає на забезпечення житлом громадян, які перебувають на квартирному обліку, до складу яких належить позивач ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 є багатодітною матір`ю, якій Указом Президента України №669/2014 від 23.08.2014 присвоєно почесне звання «Мати-героїня», що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 . Позивач потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку в місті Одесі з листопада 1985 року (із пільгою багатодітних сімей, які мають у своєму складі п`ять та більше дітей - з 1998 року), що підтверджується копією повідомлення №50 від 26.06.2002 та довідкою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Крім того, позивач ОСОБА_1 більше десяти років надавала юридичну допомогу військовослужбовцям та працівникам державних підприємств Міністерства оборони України.
З наведеного позивач вважає, що має право на позачергове забезпечення житлом за рахунок житлового фонду Одеської міської ради відповідно до ст..46 Житлового кодексу України, п.12 ч.1 ст.11 ЗУ «Про житловий фонд соціального призначення», у зв`язку з чим неодноразово зверталася із відповідними заявами про забезпечення її житлом за нормами встановленими ст.47 Житлового кодексу України, як за місцем обліку (за місцем проживання), так і за місцем роботи, що видно з копій листа Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України від 21.06.2007 №853/20/660, листа КЕЧ Одеського району від 26.05.1998 №292, протоколу засідання житлової комісії 411 ВГОК від 26.05.1998. В тому числі, позивач зверталася щодо виділення їй житла і в будинку АДРЕСА_1 .
Проте, 21.06.2007 року Головним квартирно-експлуатаційним управлінням Збройних сил України її повідомлено, що жилі приміщення надаються лише військовослужбовцям, особам, звільненим у запас або у відставку, та членам їх сімей. Пізніше ОСОБА_1 дізналася, що власником будинку АДРЕСА_1 є Концерн «Військторгсервіс» згідно оскаржуваного нею свідоцтва, яке вподальшому забезпечило житлом прокурора по кадрам Військової прокуратури Південного регіону України Михайла Ієвлєва, який не є особою, яка потребує поліпшення житлових умов, та не перебуває на квартирному обліку. 
При цьому ОСОБА_1 зазначала, що документи, якими підтверджується, що будівля АДРЕСА_1 , відноситься до житлового фонду Одеської міської ради, вона отримала в 2015-2016 роках в межах кримінального провадження № 42015161010002935, де вона є потерпілою та цивільним позивачем.
Таким чином, зветаючись з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 діяла в тому числі як самостійний позивач в своїх інтересах, який вважає, що діями відповідачів порушено її право на житло, як особи, яка потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку в м.Одесі з листопада 1985 року, має пільги багатодітної сім`ї та більше десяти років надавала юридичну допомогу військовослужбовцям та працівникам державних підприємств Міністерства оборони України. 
Тому висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, звернувшись з завідомо безпідставним позовом та штучно об`єднала свої вимоги з вимогами позивача ТОВ «ЮФ Бонум», представником якого вона являється, з метою зміни підсудності, є безпідставними.
Відповідно до ч.1, 5 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду про закриття провадження в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Бонум» до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Концерну «Військторгсервіс», Міністерства оборони України, треті особи: Одеська міська рада, Військова прокуратура Південного регіону України про визнання незаконним та скасування свідоцтва, оскільки відповідно до ч.1 п.6 ст.20 ГПК України вказаний спір відноситься до юрисдикції господарського суду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування ухвали суду в частині залишення позову ОСОБА_1 без розгляду та направлення справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині ухвала підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375,381, 382, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2019 року в частині залишення позову ОСОБА_1 без розгляду - скасувати та направити справу за позовом ОСОБА_1  до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Концерну «Військторгсервіс», Міністерства оборони України, треті особи: Одеська міська рада, Військова прокуратура Південного регіону України про визнання незаконним та скасування свідоцтва - до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 01.06.2020 року.

               Головуючий:                                            О.М. Таварткіладзе

               Судді:                                                О.В. Князюк

                                                               А.П. Заїкін