ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №331/316/20                          Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В. 
Провадження №33/807/213/20                                                  Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мартиненка А.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05 березня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який не працює, має загальну середню освіту, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 16 січня 2020 року о 02 годині 51 хвилині водій ОСОБА_1 , в районі буд. №43 по вул.Франка в м.Запоріжжі, керував транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820 та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень правил дорожнього руху, про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд обмежився лише протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського, внаслідок чого допустив однобічність та необ`єктивність своїх висновків. 
Так, в протоколі по справі про адміністративне правопорушення відносно нього не відображено виключні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, на думку апелянта, вказаний протокол не відповідає вимогам закону. 
Крім того, апелянт зазначив про те, що поліцейським порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим огляд вважається недійсним. 
Він не погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, запропонував поліцейським проїхати до медичного закладу, але поліцейські відмовились це робити. 
Крім того, його не відстороняли від керування транспортним засобом, що на думку апелянта підтверджує обставину, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
У протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, оскільки не зазначено, який порядок проходження огляду було запропоновано водієві. Про факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у протоколі не зазначено.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення не має протоколу огляду водія та фіксації результатів такого огляду.
Також апелянт зазначив про те, що йому не було видано направлення на огляд з метою виявлення алкогольного чи іншого сп`яніння.
Таким чином, на думку апелянта, матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в передбаченому законом порядку.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мартиненка А.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 316743 від 16 січня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків; зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 січня 2020 року в КУ ЗОНД ЗОР;  актом огляду; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 16 січня 2020 року, згідно з якими  ОСОБА_1 працівниками поліції, у зв`язку із наявністю в останнього ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Alkotest Drager» та в медичному закладі, проте останній відмовився від проходження такого огляду; DVD-диском з відеозаписом, де зафіксовано як ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції ОСОБА_4 , в якому зафіксовано, що 16 січня 2020 року о 02:50 годині, у м.Запоріжжі по вул. Івана Франка, біля будинку 43 автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений з причини його перебування в орієнтуванні, де під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови) від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою прилада - «Alkotest Drager» та у медичному закладі КУ ЗОНД ЗОР  останній відмовився.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах. 
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи апелянта про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції обмежився лише відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту поліцейського, спростовуються матеріалами справи.
Твердження  ОСОБА_1 про те, що в протоколі по справі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, не відображено виключні ознаки алкогольного сп`яніння, є безпідставними, оскільки в протоколі зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які встановлені у водія поліцейськими. 
Більш того, керування транспортним засобом у стані сп`яніння ОСОБА_1 не інкримінується, а відмова водія, який має ознаки сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апелянта про порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння нічим не підтверджується.
З матеріалів справи таких порушень не вбачається.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він не погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але запропонував поліцейським проїхати до медичного закладу, натомість останні відмовились це робити, також є непереконливими та спростовуються матеріалами справи. 
Твердження  ОСОБА_1 про те, що його не відстороняли від керування транспортним засобом, жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують. 
Крім того, даних про те, що після оформлення протоколу та інших матеріалів  ОСОБА_1 дозволено керувати автомобілем, в матеріалах справи немає.
Відомості з протоколу узгоджуються з іншими доказами, доданими до цього протоколу, тобто вказаний протокол не є єдиним доказом у справі. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не має протоколу його огляду та фіксації результатів такого огляду, спростовуються актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому зафіксовані ознаки сп`яніння, встановлені у ОСОБА_1 . 
Твердження апелянта про те, що у протоколі не зафіксовано відмову водія від проходження огляду в медичному закладі, спростовуються змістом протоколу. 
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було видано направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного чи іншого сп`яніння, також нічим не підтверджується. Більш того, від огляду останній відмовився, що зафіксовано в направленні. 
Для перевірки доводів ОСОБА_1 , викладених в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, заслухано в судовому засіданні суду апеляційної інстанції інспектора поліції ОСОБА_4 , який зазначив, що водійські права не вилучались у  ОСОБА_1 , оскільки останній їх не віддавав. ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд як на місці так і в медичному закладі. Навіть, якщо він спочатку погоджувався на такий огляд, зокрема в медичному закладі, то в подальшому, як тільки поліцейські йому пропонували проїхати до цього закладу, він фактично відмовлявся. На відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 дійсно вказує на те, що згоден пройти огляд в медичному закладі. Але це відбувалось вже після складання протоколу щодо нього, та вже не вперше він таке говорив, але фактично від огляду відмовлявся. 
Доводи поліцейського ОСОБА_4 узгоджуються з відеозаписом, відтвореним при апеляційному розгляді, та з іншими матеріалами справи. 
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 зазначив, що випив 1 л пива, з протоколом ознайомлений. Останній дійсно на одному з фрагментів відеозапису вказує на те, що погоджується їхати до медичного закладу для проходження огляду, але, як вбачається з відеозапису, це дійсно відбувалось вже після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі  ОСОБА_1 правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05 березня 2020 року, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 331/316/20