ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
30 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/3180/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року 
у справі №280/3180/19 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області     
про  зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2019 позов ОСОБА_1 до  Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області     задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надати ОСОБА_1 довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями щодо земельних ділянок, вказаних у довідках від 27.02.2018 №0-8-0.26-474/165-18, від 27.02.2018 №0-8-0.26-475/165-18, від 27.02.2018 №0-8-0.26-476/165-18 із зазначенням форми власності на землю у відповідності до частини 3 статті 78 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині рішення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області моральну шкоду в розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень). В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі №280/3180/19 залишено без змін.
04.02.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача направленими всупереч виконання рішення суду видачею довідок: від 28.12.2019 0-8-0-26-7231/105-19 від 28.12.2019 0-8-0-26-7232/105-19, від 28.12.2019 0-8-0-26-7233/105-19, з зазначенням безпідставно форми власності на земельну ділянку - комунальна та приватна, тобто без виконання з урахуванням висновків суду;
- встановити для боржника строк виконання рішення і обов`язок боржника подачі звіту про виконання рішення суду в термін 10 днів.
Ухвалою  Запорізького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 р. у справі № 280/3180/19 заяву ОСОБА_1  в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України – повернуто заявнику. 
Ухвалу суду мотивовано тим, що подана заява не відповідає вимогам ст383 КАС України оскільки не долучені документи на підтвердження звернення рішення до примусового виконання.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 р. у справі № 280/3180/19, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що заявником виконано всі вимоги що передбачені КАСу для подібної заяви, а отже рішення суду не є обґрунтованим..
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2020 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та призначено розгляд апеляційної скарги до судового розгляду в режимі відеоконференції.
До судового засідання не з`явились, належним чином сповіщені представники сторін, тому, з урахуванням наявних в справі матеріалів, нез`явлення в судове засідання представників сторін  не перешкоджає розгляду скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів  вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив з такого.
Так, суд вказав на те, що такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, врегульовані різними нормами процесуального права, а саме ст.382 та ст.383 КАС України. При цьому, вказані норми визначають різні вимоги як до форми та змісту заяв, з якими звертається позивач до суду, так і різний порядок розгляду таких заяв.
З цього приводу суд вказав на неможливість об`єднання в одній заяві таких вимог, як зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправними дій та рішень, які вчиненні відповідачем на виконання рішення суду.
Також суд виходив з того, що заява позивачів, в частині заявлених вимог щодо визнання неправомірними дій та рішень відповідача, які вчиненні (прийнятті) на виконання судового рішення, не відповідає вимогам ст..383 КАС України, частиною другої якої визначено вимоги до такої заяви, а саме: заява позивачів не містить інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.
Крім цього суд звернув увагу на те, що у разі незгоди з обґрунтуванням прийнятого відповідачем рішення та з його підставами, позивачі мають право звернутись до суду із позовною заявою про його оскарження в загальному порядку, а не в межах ст..383 КАС України, оскільки фактично між сторонами виникли нові правовідносини.
Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким її заяву задовольнити. Апеляційна скарга фактично обґрунтована правом особи, на користь якої ухвалено судове рішення, звертатися до суду із вимогами про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Вказуючи на те, що виконуючи рішення суду відповідач знову вчинив дії та прийняв рішення про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, ОСОБА_1 зазначала про наявність правових підстав для вжиття судом заходів судового контролю за ухваленим ним рішенням.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Так суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень – відповідачем на виконання рішення суду, врегульовані різними нормами процесуального права, а саме ст..382 та ст..383 КАС України, які визначають як різні вимоги як до форми та змісту заяв, з якими звертається позивач до суду, так і різний порядок розгляду таких заяв.
З цих підстав можливо погодитися з позицією суду першої інстанції про те, що об`єднання в одній заяві таких вимог, як зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення та визнання протиправними дій та рішень, які вчиненні відповідачем на виконання рішення суду, не узгоджується з положеннями КАС України.
В той же час, як вбачається з поданої ОСОБА_1 и заяви, в ній зазначені правові підстави її подання (ст..383 КАС України) і сам зміст цієї заяви свідчить про те, що позивачами подано заяву саме на підставі ст..383 КАС України.
Отже суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що сам факт визначення у поданій заяві однією із вимог – зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду, не може бути підставою для її повернення позивачці.
Щодо висновків суду першої інстанції про невідповідність поданої заяви вимогам ст..383 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так частиною другою статті 383 КАС України встановлені вимоги до такої заяви, а саме визначено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.
Отже суд першої інстанції правильно виходив з того, що заява про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, повинна містити інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що подана заява не містить у собі інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформацію про хід виконавчого провадження.
З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо з тих підстав, що по-перше: у вказаній заяві наявна інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання – 25.01.2020р.  По-друге, у вказаній заяві зазначено які відповідачем вчинено дії та яке рішення прийнято на виконання судового рішення. Тобто у заяві наявна інформація про те, яким чином відповідачем виконано судове рішення у ході виконавчого провадження. Той факт, що така інформація не названа позивачем як «хід виконавчого провадження», не може свідчити про невідповідність поданої заяви вимогам ч.2 ст.383 КАС України. Інші судження можуть свідчити про надмірний формалізм при вирішенні судом питання щодо прийняття такої заяви до розгляду.
З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про невідповідність поданої заяви вимогам ч.2 ст.383 КАС України.
Судом першої інстанції також зроблено висновки про те, що у разі незгоди з обґрунтуванням прийнятого відповідачем рішення та з його підставами, позивач має право звернутись до суду із позовною заявою про його оскарження в загальному порядку, а не в межах ст..383 КАС України, оскільки фактично між сторонами виникли нові правовідносини.
Але такі висновки суду першої інстанції не свідчать про правомірність повернення заяви ОСОБА_1 , оскільки вказані обставини не визначаються ст..383 КАС України як підстава для повернення заяви.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, як того вимагає ст..242 КАС України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду.
В апеляційній скарзі позивач просить суд апеляційної інстанції не лише скасувати ухвалу суду першої інстанції, а і вирішити подану заяву про встановлення судового контролю по суті. З приводу таких вимог скаржника слід зазначити те, що судовий контроль за виконанням судового рішення встановлюється тим судом, який ухвалив таке рішення. Отже суд апеляційної інстанції, у межах цієї справи, позбавлений процесуальної можливості розглянути заяву позивачів по суті заявлених ними вимог.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Запорізького окружного адміністративного суду  від  10 лютого 2020 р. у справі № 280/3180/19 - задовольнити частково.
Ухвалу  Запорізького окружного адміністративного суду  від  10 лютого 2020 р. у справі № 280/3180/19 - скасувати та направити до суду прешої інстанції для вирішення питання про встановлення судового контролю.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко