УХВАЛА

06 квітня 2020 року 
Київ
справа №280/2128/19
адміністративне провадження №К/9901/7511/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року 
у справі № 280/2128/19
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління Держпраці у Запорізькій області 
про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу від 09 серпня 2018 року №ЗП 1325/582/АВ/П/ТД-ФС, у розмірі 558450,00 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року позов задоволено повністю.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у справі №280/2128/19 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено.
14 березня 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 280/2128/19.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. ст. 328, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, касаційна скарга має містити обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно ст. 328 цього Кодексу.
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим п. 4 ч. 2  ст. 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі не зазначив жодної з передбачених ч. 4 та п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України підстав, на яких подається касаційна скарга у справах незначної складності.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з ч. 4 та п. 2 ч. 5                     ст. 328 цього Кодексу.
Необґрунтування скаржником наявності підстав касаційного оскарження згідно з             ст. 328 цього Кодексу є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України).
Керуючись ст.ст. 121, 329, 333 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Залишити без руху касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від                       18 грудня 2019 року у справі № 280/2128/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штраф.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      І.В. Желєзний

Судді                                                                                                           Я.О. Берназюк     
 
                                                                                                                            Н.В. Коваленко