Ухвала 
 
11 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2/1522/11374/11
провадження № 61-3375ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби          м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Перчика В. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на рішення, дії головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області                Перчика В. О. 
 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області                   Перчика В. О., заінтересована особа: Квартирно-експлуатаційний відділ                м. Одеси - задоволено.
Визнано незаконною бездіяльність головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Перчика В. О. щодо невинесення постанов про закінчення виконавчих проваджень № 45243429 та № 45304078.
Зобов`язано головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Перчика В. О. винести постанови про закінчення виконавчих проваджень № 45243429 та № 45304078.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Погорєлової С. О., Заїкіна А. П., Таварткіладзе О. М.
 
17 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга             ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року.
 
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.
 
Частиною першою статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку:
1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи 
та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених 
у частині третій цієї статті;
2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду 
в апеляційному порядку; 
3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову 
у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень 
у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення 
за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services 
v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Враховуючи те, що заявник оскаржує ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року, якою вирішено питання щодо відводу колегії суддів, зазначене судове рішення не підлягає касаційному оскарженню відповідно до вимог статті 389 ЦПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 3 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 лютого 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Перчика В. О.
 
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                Ю. В. Черняк
 
І. А. Воробйова
 
Р. А. Лідовець