Справа № 137/348/20 
Провадження № 33/801/353/2020
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Медвецький С. К.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року                                                                                             м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С.К., за участю секретаря судового засідання Богацької О. М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, 
в с т а н о в и в :
13 березня 2020 року о 17:20 год. на 374 км автодороги М12 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на її зміну, та виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW X1, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3.б), п. 16.13 Правил дорожнього руху України.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Вирішено питання про судовий збір.
При постановленні указаного судового рішення суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що висновок суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується лише на поясненнях водія автомобіля марки «BMW» та його пасажирів, які є зацікавленими особами. Такі показання свідків не відповідають дійсності, оскільки правила дорожнього руху він не порушував, а його вина встановлена внаслідок неповно з`ясованих обставин дорожньо - транспортної пригоди. Місцевим судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання його захисника про призначення судової автотехнічної експертизи. Також судом було досліджено лише відеозапис місця події, без дослідження світлин дорожньо-транспортної пригоди щодо положення його автомобіля після зіткнення, місця зіткнення, дорожньої розмітки та інших обставин, що мають значення у справі.
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про призначення у справі автотехнічної експертизи з метою встановлення відповідності дій обох водіїв вимогам ПДР України та причинно-наслідкового зв`язку у даній дорожньо-транспортній пригоді, на вирішення якої поставив такі питання: як повинні діяти в даній дорожній обстановці водії автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_1 та автомобіля «BMW» ОСОБА_2 ; чи технічно спроможні пояснення водіїв стосовно обставин події; чи мав технічну можливість водій ОСОБА_2 , при швидкості 90 км/год зупинити свій автомобіль в момент виникнення для нього небезпеки під час виїзду автомобіля «ВАЗ» під керуванням водія ОСОБА_1 на його смугу руху та подальшого продовження руху автомобіля «ВАЗ» на 6 метрів; що з технічної точки зору стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.
Проведення експертизи просив доручити Вінницькому відділенню КНДІСЕ. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подане клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 251 КупАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються в тому числі і висновком експерта.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.
Обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення перевіряються у спосіб та в порядок, що встановлений ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП, при цьому, як слідує з матеріалів справи, водії ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 , а також свідки надавали пояснення щодо обставин, які мали місце 13 березня 2020 року, що містяться у матеріалах справи. Крім того, обставини дорожньо-транспортної пригоди зафіксовані на схемі місця події, яку поряд з іншими доказами було досліджено в ході судового розгляду у місцевому суді.
Тому, ураховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі автотехнічної експертизи слід відмовити через відсутність потреби у спеціальних знаннях для вирішення даної справи. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. 
Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом встановлено, що 13 березня 2020 року поліцейським взводу № 1 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП Казиміром Р. А. складено протокол серії ДПР18 № 346272 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (правильність написання прізвища якого встановлена під час розгляду справи в суді першої інстанції) за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до указаного протоколу, 13 березня 2020 року о 17:20 год. на 374 км автодороги М12 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на її зміну, та виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW X1, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 2.3.б), п. 16.13 Правил дорожнього руху України.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а. с. 1).
У наявній в матеріалах справи схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано результати зіткнення транспортних засобів ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 та BMW X1, д.н.з. НОМЕР_2 , де зазначено, що огляд місця події проводився при денному світлі, при відсутньому наземному пішохідному переході з дорожніми знаками та розміткою, при наявній горизонтальній розмітці проїжджої частини, без недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які могли стати супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди. Учасники розгляду справи були ознайомлені зі справою про адміністративне правопорушення та будь-яких зауважень щодо схеми місця ДТП не заявляли. (а. с. 2).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з п. 16.13 ПДР України перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим.
Вина останнього доведена даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, показаннями учасників дорожньо-транспортної пригоди та її свідків, світлинами з місця ДТП.
Доводи заявника щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є безпідставними, недоведеними та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою щоб відповідно реагувати на її зміну, та виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо, у результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з постановленим судовим рішення та висновків суду не спростовують.
При розгляді справи місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну правову оцінку наявним в матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення у зв?язку з цим адміністративного стягнення.
При цьому апеляційний суд погоджується з видом і мірою адміністративного стягнення, якому підданий ОСОБА_1 оскільки такий адміністративного стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.
Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, 

                                 п о с т а н о в и в :                                 

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи відмовити.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Літинського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2020 року без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                           С. К. Медвецький