ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" травня 2020 р.           Справа№ 910/16443/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сітайло Л.Г.
суддів:            Пашкіної С.А. 
          Буравльова  С.І. 
 
при секретарі судового засідання Бовсунівській Л.О.
за участю представників сторін
  від позивача не з`явився     
  від відповідача не з`явився     
розглянувши  апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альянс" 
на рішення Господарського суду міста Києва  від 17.02.2020 
у справі №910/16443/19 (суддя Морозов С.М.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альянс" 
до Автогосподарства ГУ МВС України в Київській області 
про стягнення 201    522,22 грн, -
ВСТАНОВИВ:
Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альянс" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Автогосподарства ГУ МВС України в Київській області (відповідач) суми страхового відшкодування в розмірі 201  522,22 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що виконуючи умови договору страхування, здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 199 582,20 грн шляхом оплати вартості ремонту на користь Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц". Так, після сплати страхового відшкодування, до нього як до страховика перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до Автогосподарства ГУ МВС України в Київській області. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 199  582,86 грн - вартості відновлювального ремонту та 1940,02 грн - оплату оцінки вартості відновлювального ремонту. 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів  на підтвердження того, що винуватець ДТП ( ОСОБА_1 ) був службовою особою відповідача і на момент скоєння ДТП викоеував у відповідача трудові обов`язки.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альянс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2020 скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції розглянув позовні вимоги не до особи, до якої був заявлений позов - Головного управління Національної поліції в Київській області, а до іншої - Автогосподарства ГУ МВС України в Київській області.
Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2020 по справі №910/16443/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Буравльов С.І., Пашкіна С.А.                 Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 відкрито провадження, розгляд справи призначено на 06.05.2020.
В судове засідання 06.05.2020 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з п. 11,  ст. 270 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Відповідно до п. 12  ст. 270 Господарського процесуального кодексу України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представників сторін.
Відповідно до ст.  269, ч. 1 ст.  270 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції  встановив наступне.
17 березня 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альянс"  (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту та добровільного страхування майна (договір страхування) №23.19027.03.
Відповідно до умов зазначеного Договору позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані, зокрема, з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля "MERCEDES-BENZ GLE250D", державний номерний знак   НОМЕР_1 .
Місцевим господарським судом встановлено, що 03 серпня 2017 року в м. Києві на вул. Артема, 93, відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за участю транспортних засобів "MERCEDES-BENZ GLE250D", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та "SKODA OCTAVIA", державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 .
Згідно з постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 25.08.2017 №761/28442/17, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Відповідно до рахунку Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц" №21172300 від 08.08.2017, вартість відновлювального ремонту автомобіля "MERCEDES-BENZ GLE250D", державний номерний знак НОМЕР_1 склала 221928,41 грн. 
Згідно зі звітом Товариства з обмеженою відповідальністю "Асистуюча компанія "Укравтоекспертиза" серії SL №24522 від 29.08.2017 вартість відновлювального ремонту склала 207634,41 грн. Вартість проведеної оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля "MERCEDES-BENZ GLE250D", державний номерний знак   НОМЕР_1 , склала 1  940,02 грн.
На виконання умов договору добровільного страхування, позивач, на підставі заяви страхувальника та  страхового акту №23.0170.17 від 29.08.2017, виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 199582,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1371 від 30.08.2017  в розмірі 199582,20 грн.
За змістом положень ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.
Згідно зі ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.
Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.      
Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
З огляду на викладене, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альянс", виплативши страхове відшкодування страхувальнику за договором страхування, отримало від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Місцевим господарським судом встановлено, що транспортний засіб - "SKODA OCTAVIA", державний номерний знак   НОМЕР_4 , яким спричинено ДТП, знаходився під керуванням ОСОБА_3 .
Пунктом 1 статті 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Таким чином, частина 1 статті 1172 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, заподіяну їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття:
а) перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"),
б) завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено того, що ОСОБА_1 дійсно працює або перебуває у трудових відносинах з Автогосподарством ГУ МВС України в Київській області.
В свою чергу, апелянт зазначає, що з врахуванням заяви про виправлення недоліків, позивач звертався з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області та, відповідно, надав докази того, що ОСОБА_1  працював саме в ГУНП в Київській області.
Колегію суддів визнано безпідставними зазначені доводи апелянта, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альянс" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Автогосподарства ГУ МВС України в Київській області суми страхового відшкодування в розмірі 201522,22 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 по справі №910/16443/19 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альянс" залишено без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали. 
В подальшому до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху), в якій позивач просив стягнути суму боргу з іншого відповідача, аніж в первісній позовній заяві. 
В той же час, відповідно до ч.ч. 1-4  ст. 48 Господарського процесуального кодексу України  суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.
Викладене свідчить про те, що заміна первісного відповідача можлива за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, або після спливу таких строків, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Проте, з відповідним клопотанням про заміну первісного відповідача або залучення співвідповідача позивач до суду не звертався, внаслідок чого, суд першої інстанції не вправі замінити первісного відповідача або залучити співвідповідача з власної ініціативи.
При цьому, правом на залучення співвідповідача або заміну первісного відповідача, за клопотанням позивача, відповідно до  ст. 48 Господарського процесуального кодексу України,  наділений саме суд першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для покладення на відповідача - Автогосподарства ГУ МВС України в Київській області зобов`язання з відшкодування позивачу страхової виплати по ДТП та оплату оцінки вартості відновлювального ремонту.
Відповідно до    ст. 276 ГПК України    суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва  від 17.02.2020 у справі №910/16443/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.
Враховуючи вимоги    ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст.  129,  269,  270, п. 1 ч. 1 ст.  275, ст.ст.  281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альянс" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 у справі №910/16443/19 без змін.
2.Справу №910/16443/19 передати до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.
          Повний текст постанови складено та підписано 07.05.2020.

Головуючий суддя                                                            Л.Г. Сітайло 

Судді                                                                                С.А. Пашкіна

                                                                                С.І. Буравльов