Справа № 991/4153/20
Провадження1-кс/991/4276/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
скаржника адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора

ВСТАНОВИЛА:

25.05.2020 року до слідчої судді Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.

Скаржник просить зобов`язати процесуального керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 від 12.05.2020 про вчинення процесуальної дії за № 12-01/05-20 у кримінальному провадженні №12014240210000616 .

Слідча суддя розглянула матеріали скарги та документи, що її обґрунтовують.

Скарга була призначена до розгляду ухвалою від 25.05.2020 року. 

Обґрунтування скарги

Скаржник зазначив, що 12.05.2020 адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 120142402100006616 від 27.08.2014 з клопотанням про вчинення процесуальної дії, а саме про винесення прокурором постанови про обрахування та визначення загального строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» поштове відправлення з номером 0405043637878 було вручено представнику Офісу Генерального прокурора 14 травня 2020 року. Втім, процесуальний керівник у кримінальному провадженні № 120142402100006616 протягом трьох днів не повідомив його про результати розгляду його клопотання, відповідно до вимог статті 220 КПК України. Вважає, що відповідно до статті 303 КПК України прокурори САП проявили бездіяльність у не розгляді його клопотання відповідно до вимог статті 220 КПК України. 

Доводи сторін у судовому засіданні

Скаржник до судового засідання надав не з`явився, надав заяву про роззгляд скарги без його участі. Підтримав свої вимоги та просив скаргу задовольнити у повному обсягу. 

Прокурор САП до суду не з`явився, просив справу розглянути без його участі. При цьому надав письмове заперечення проти задоволення скарги, та зазначив, що звернення адвоката ОСОБА_3 не відповідає вимогам статті 220 КПК України, з підстав того, що адвокат просить про прийняття процесуального рішення, а не про виконання будь-яких процесуальних дій, передбачених статтею 220 КПК України. Вважає, що прийняття постанови щодо визначення загального строку досудового розслідування – це є саме процесуальне рішення. При цьому зазначив, що вказане звернення адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 було розглянуто САП та надано відповідь 21.05.2020 за вих. № 16/1/-45930ВИХ-20 Тому, вважає, що з боку прокурорів САП в частині розгляду звернення адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 немає. Крім того зазначив, що підслідність у кримінальному провадженні №120142402100006616 від 27.08.2014 визначено за детективами НАБУ тільки 18.11.2019. Згідно з відомостей ЄРДР 15.11.2019 матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 виділені з кримінального провадження № 42014000000000256 від 10.04.2014 в окреме провадження № 42019000000002426. В подальшому, матеріали кримінального провадження № 42019000000002426 об`єднані з матеріалами кримінального провадження № 12014240210000616 від 27.08.2014. Обрахований загальний строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні визначається прокурором уповноваженим розглядати питання продовження строку досудового розслідування (ч.4 ст.295 КПК України). Рішення про об`єднання матеріалів кримінального провадження приймалось 15.11.2019, тобто до моменту прийняття рішення про визначення підслідності в об`єднаному кримінальному провадженні за детективами НАБУ, тому, на думку прокурора правові підстави для визначення загального строку досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні прокурорами САП відсутні. Крім того зазначив, що ч.5 статті 219 КПК України не встановлює строку протягом якого прокурор зобов`язаний винести постанову про визначення загального строку досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні. 

Відповідно до вимог статті 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгялу скарги. 

У зв`язку з неявкою до судового засідання сторін, відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування сулового розглду за допомогою технічних засобів не здійснюється. 

Мотивація суду

Розглянувши матеріали справи,слідча суддя дійшла до наступного

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (стаття 220 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

У частині 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування. Скаржник посилається на ст. 303 КПК України, яким передбачено оскарження, зокрема, нездійснення інших процесуальних дій, які він (слідчий, прокурор) зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Таким чином, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (стаття 220 КПК України).

Слідча суддя встановила, що адвокат ОСОБА_3 здійснює захист підозрюваного ОСОБА_4 відповідно Ордера на надання правової допомоги серія КВ № 44755. 

12.05.2020 адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні № 12014240210000616 від 27.08.2014 з клопотанням про вчинення процесуальної дії. Клопотання було отримане в приймальні Офісу Генерального прокурора 14.05.2020 (відповідно до інформації з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта»).

При цьому слідчою суддею встановлено, що матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 виділені з кримінального провадження № 42014000000000256 в окреме провадження № 42019000000002426, а після цього матеріали кримінального провадження №42019000000002426 об`єднані з матеріалами кримінального провадження № 12014240210000616 від 27.08.2014. Вказані рішення приймались прокурором першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснювалось слідчим центрального апарату Держдавного бюро розслідувань, Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 . Підслідність у кримінальному провадженні № 120142402100006616 від 27.08.2014 за Національним антикорупційним бюро України була визначена постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 від 18.11.2019. 

Скаржник переконаний, що на цьому етапі процесуальний керівник вказаного кримінального провадження повинен розглянути клопотання та винести мотивовану постанову про відмову в задоволенні клопотання або у його задоволенні про вчинення процесуальної дії, відповідно до вимог статті 220 КПК України. Прокурор заперечив, вважав, що прохання адвоката не про виконання процесуальних дій в ході досудового розслідування, а про прийняття прокурором процесуального рішення. Вважає клопотання адвоката ОСОБА_3 зверненням, а не клопотанням в порядку статті 220 КПК України про виконання про виконання будь-яких процесуальних дій, на яке йому була надана відповідь листом, що свідчить по відсутність у даному випадку права ОСОБА_3 на оскарження відповідно до вимог статті 303 КПК України. Крім того зазначив, що строки прийняття вказаної постанови частина 5 статті 219 КПК України не встановлює.

В даному випадку, на думку слідчої судді доцільно визначити, чи є прийняття процесуального рішення процесуальною дією. Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 110 КПК України). Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК України).

Слідча суддя керується загальними засадами кримінального провадження, а саме принципами законності та верховенства права (пункти 1-2, частини 1 статті 7 КПК України). Слідча суддя також зазначає, що судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим (частина 1 статті 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. 

У кримінальному процесуальному законі не визначено поняття «процесуальні дії». Втім, з урахуванням Глав 20, 21 Розділу ІІІ КПК України щодо слідчих (розшукових) дій, положень щодо процесуальних дій в КПК України (зокрема, щодо специфіки процесуальних дій в порядку надання міжнародної правової допомоги), мети, цілей та завдань кримінального провадження (зокрема, статті 2 КПК України), можна встановити, що процесуальні дії — це слідчі (розшукові) дії та інші заходи, спрямовані на досягнення мети кримінального провадження та включають в себе заходи з доказування, розшукові заходи та організаційні заходи. У свою чергу, процесуальне рішення є лише правовим актом, що містить відповіді на правові питання, які виникають у ході кримінального провадження. Такий правовий акт може ініціювати вчинення певної процесуальної дії (наприклад, висування обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і завершення досудового розслідування у випадку складання обвинувального акту, ч. 4 ст. 110 КПК України, стаття 291 КПК України), проте саме процесуальне рішення не є процесуальною дією в розумінні КПК України. Це би також суперечило загальним положенням щодо диспозитивності (сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, ч. 1 ст. 26 КПК України) та розумності строків як засади кримінального провадження (п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Адвокат звернувся до прокурора САП з клопотанням про вчинення процесуальної дії в порядку статті 220 КПК України, натомість при цьому просив прокурора про прийняття процесуального рішення –винести постанову щодо визначення загального строку досудового розслідування. Вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 було розглянуто САП та на нього надана відповідь за вих.16/1/1-45930ВИХ-20 від 21.05.2020, тобто здійснено належне процесуальне реагування. Слідча суддя зазначає, що у даному випадку у процесуального керівника у кримінальному провадженні № 12014240210000616 не виникає обов`язку виносити мотивовану постанову так як адвокат у клопотанні просив про прийняття прокурором процесуального рішення. 

Разом з тим, слідча суддя критично відноситься до позиції прокурора про відсутність правових підстав для визначення загального строку досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з тих підстав, що саме процесуальним керівником на даному етапі кримінального провадження є прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури і відповідно до вимог статті 36 КПК України повинен приймати, зокрема процесуальні рішення, у випадках, передбаченим Кримінальним процесуальним кодексом України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК України). Натомість, погоджується з твердження прокурора щодо строку постановлення прокурором постанови про визначення загального строку досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні , який частиною 5 статті 219 КПК України не встановлено. 

Підсумовуючи, слідча судді зазначає, що процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 12014240210000616 надав відповідь на клопотання адвоката, тобто здійснив процесуальне реагування. Тому, слідча суддя приходить до висновку про відсутність бездіяльності зі сторони прокурора.

З урахуванням викладеного, необхідно відмовити у задоволенні клопотання адвоката, що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю бездіяльності слідчого (детектива).

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на бездіяльність процесуального керівника – прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у кримінальному провадженні 12014240210000616 від 27.08.2014 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідча суддя   	ОСОБА_1