Дата документу 21.04.2020 Справа № 319/1584/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 319/1584/17 Головуючий у 1-й інстанції Хамзін Т.Р.
Провадження № 22-з/807/10/20 Суддя-доповідач Поляков О.З.

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА 
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       21 квітня 2020 року                                                 м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Полякова О.З.,
суддів: Кухаря С.В.,
Крилової О.В.,
при секретарі: Бабенко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. 
У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та поділ майна подружжя. 
Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2019 року в позові ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2019 року скасовано, прийнято нову постанову, за якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та поділ майна подружжя залишено без задоволення. 
Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року постанову Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року залишено без змін. 
16 липня 2019 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначала, що при звернені до суду з позовом нею було сплачено 780,65 грн. судового збору, та 1000 грн. за проведення експертної оцінки спірного житлового будинку та транспортного засобу, які були предметом спору. При зверненні до суду апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги, ОСОБА_1 було сплачено 5296,64 грн. 
Крім того, заявниця зазначала, що під час розгляду справи в суді першої інстанції нею, в апеляційному порядку було оскаржено ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року про накладення штрафу в порядку процесуального примусу та ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі, які були скасовані судом апеляційної інстанції. За звернення з апеляційними скаргами, ОСОБА_1 було сплачено 768,40 грн. судового збору. Крім цього, після ухвалення Куйбишевським районним судом Запорізької області рішення від 07 лютого 2019 року, ОСОБА_1 зверталась із заявою про роз`яснення судового рішення, за що було сплачено 384,40 грн. судового збору. 
Посилаючись на наведене, заявниця просила ухвалити додаткове рішення, про стягнення понесених нею судових витрат зі сплати судового збору на загальну суму 8230,49 грн. Розгляд її заяви, ОСОБА_1 просила провести за відсутністю її та її представника (т. 5 а.с. 168). 
Сторони у судове засідання не з`явилися. Про розгляд заяви повідомлялись належним чином, про що свідчать повернуті до суду поштові повідомлення про вручення судових повісток (т. 5 а.с. 188-191).
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів суд дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовними вимогами майнового характеру на загальну суму 78065 грн. 
При зверненні позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 780,65 грн. (т. 1 а.с. 1).
Також, до позовної заяви долучено оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру № 1/01 від 01 грудня 2017 року про сплату ОСОБА_1 1000 грн. за визначення середньо ринкової вартості автомобіля ВАЗ 21134-110-42, 2012 року випуску, та житлового будинку літ.А за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).
Частиною 6 статті 139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та поділ майна подружжя. Позовні вимоги майнового характеру на суму 204565 грн., та вимога немайнового характеру. 
Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 . 
Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07.02.2019 року в позові ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, та у відповідності до ч. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10, за оскарження рішення за результатами розгляду первісного позову та зустрічного позову ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплачено 5296,64 грн. (т. 2 а.с. 228).
Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2019 року скасовано, прийнято нову постанову, за якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та поділ майна подружжя залишено без задоволення (т. 3 а.с. 65-73). 
Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року постанову Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року залишено без змін (т. 5 а.с. 153-159). 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, вищезазначені витрати, понесені ОСОБА_1 у розмірі 7077,29 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_2 . 
Разом з тим, приписами п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Також, за матеріалами справи вбачається, що до ухвалення судом першої інстанції рішення, ОСОБА_1 в апеляційному порядку було оскаржено ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, за що сплачено 352,40 грн. (т. 4 а.с. 101) та ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 березня 2018 року про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі, за оскарження якої сплачено 352,40 грн. (т. 5 а.с. 55).
Крім цього, після ухвалення Куйбишевським районним судом Запорізької області рішення від 07 лютого 2019 року, ОСОБА_1 звернулась із заявою про роз`яснення рішення, за що нею було сплачено судовий збір у сумі 384,20 грн. (т. 2 а.с. 198). 
Колегія суддів дійшла висновку, що оскарження ОСОБА_1 процесуальних ухвал, та подання заяви про роз`яснення рішення, не є необхідними для розгляду процесуальними діями, а отже заява в цій частині не підлягає задоволенню.
Таким чином, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково, однак, під час ухвалення судового рішення за результатами апеляційного розгляду не було вирішено питання про стягнення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги, судових витрат за проведення експертної оцінки, колегія суддів вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6077,29 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги, та 1000 грн. витрат на оплату послуг експерта.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови (рішення) підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 270, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу договором дарування та поділ майна подружжя - додаткову постанову.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7077(сім тисяч сімдесят сім) гривень 29 копійок понесених судових витрат.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.
Повний текст додаткової постанови складено 22 квітня 2020 року.

Головуючий

Судді: