УХВАЛА

08 квітня 2020 року 
Київ
справа №400/987/19
адміністративне провадження №К/9901/10006/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,
суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Соя-груп» 
на  постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року
у справі № 400/987/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соя-груп»   
до Головного управління ДФС у Миколаївській області 
про визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Соя-груп» на  постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 400/987/19. 
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону - Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне. 
Звертаючись із позовом до суду позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 жовтня 2018 року №00095821408 про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 9037061,25 гривень.
15 липня 2019 року рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду позов Товариства задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 17 жовтня 2018 №00095821408.
12 лютого 2020 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду задоволено апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області, скасовано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року та прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЯ-ГРУП» відмовлено. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Скаржник у касаційній скарзі посилаючись на пункт 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Однак посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального прав можливе лише у випадку оскарження процесуальних документів, тоді як у справі №400/9587/19 оскаржується рішення по суті.
У випадку посилання скаржником на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у саме подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено.
Посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачає зазначення в касаційній скарзі норми права, щодо застосування у подібних правовідносинах якої відсутній висновок Верховного Суду.
У випадку посилання скаржником на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційну оскарження, скаржнику необхідно зіслатися на конкретний пункт частини другої або третьої статті 353 цього Кодексу.
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції. 
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставини справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Суд визнає, що посилання виключно на рішення Верховного Суду із зазначенням того, що викладені ним висновки не враховані судом апеляційної інстанції при ухвалені постанови самі по собі не доводять не врахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Таким чином, відповідно до частин 1 та 2    статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України    касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме для наведення підстав, на яких подається касаційна скарга.                                    
Керуючись статтями 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Головного управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Соя-груп» на  постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 400/987/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соя-груп» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без руху,  надавши скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 5 днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).  
Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                     Р.Ф. Ханова

Судді                                                                                                      І.А. Гончарова

                                                                                                              І.Я.Олендер