Ухвала
Іменем України
 
06 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 643/5851/17
провадження № 61-5043ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М. 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Коробовської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа: ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.
Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_4 , яка за своє життя склала заповіт, яким все майно, яке належало їй на день смерті, заповіла сину - ОСОБА_3 .. Вважає, що у відповідності до статті 1241 ЦК України він має право на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), так як право на обов`язкову частку виникає лише у разі спадкування за заповітом. Крім того, у нього існують сумніви щодо належності підпису на заповіті самій ОСОБА_4 , бо висновками судово-почеркознавчих експертиз та судово-технічних експертиз, проведеними в рамках кримінального провадження, підтверджено той факт, що підпис на спірному заповіті не належить ОСОБА_4 , а журнал для реєстрації нотаріальних дій Коробівської сільської ради, в якому внесений запис про посвідчення спірного заповіту, не засвідчений печаткою та підписом посадової особи Головного управління юстиції Мінюсту України, журнал Коробівської сільської ради завірений підписом секретаря Коробівської ради та печаткою ради. Також, на час складання заповіту його дружина могла і не перебувати на території України, оскільки в період його складання мешкала на території Росії, зазначає, що Секретар сільради повинна була після запису документа, за яким установлено особу, записати реквізити візи, термін її дії та факт або термін реєстрації в Україні. Крім того, в спадкову масу по заповіту входить нерухоме майно (квартира), яке знаходиться на території Росії в місті Єкатеринбурзі, вважає, що посадові особи органів місцевого самоврядування не мають права на оформлення документів, призначених для використання за межами державного кордону.
Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 12 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Коробовської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просила скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилено. Рішення Московського районного суду міста Харкова - залишено без змін.
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Московського районного суду міста Харкова від 12 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що рішення судів є незаконними та необґрунтованими, з підстав викладених нею у апеляційній скарзі.
У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ указану справу передано до Верховного Суду.
Постановою Верховного Суду від 28 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Московського районного суду міста Харкова                 від 12 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року - залишено без змін.
14 лютого 2020 року шляхом направлення поштового відправлення ОСОБА_1 повторно звернулася до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Московського районного суду міста Харкова від 12 червня 2017 року. 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 12 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Коробовської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним - відмовлено.
12 березня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного суду               від 11 березня 2020 року у вище вказаній справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункт 3 частини першої статті 358 ЦПК України). 
Суд апеляційної інстанції, встановивши, що вже є постанова про залишення апеляційної скарги цієї ж особи без задоволення, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для повторного розгляду поданої заявником у лютому 2020 року апеляційної скарги.
ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою і 11 березня 2020 року ухвалою суду апеляційної інстанції відмовлено у відкритті апеляційного провадження. Імперативними нормами суду апеляційної інстанції заборонено повторно відкривати апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення (пункт 3 частина перша статті 358 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Коробовської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          І. В. Литвиненко  
 
                                                                  В. С. Висоцька
 
                                                                                                      І. М. Фаловська