ПОСТАНОВА
Іменем України

08 квітня 2020 року 

м. Київ
справа №428/4816/17
адміністративне провадження №К/9901/21576/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області
на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.07.2017 (суддя Баронін Д.Б.) та 
ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 (колегія у складі суддів Ястребової Л.В., Васильєвої І.А., Компанієць І.Д.)
у справі № 428/4816/17
за позовом  ОСОБА_1 
до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області
про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах.

I. РУХ СПРАВИ

1.          У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, у якому просив зобов`язати відповідача призначити пенсію зі зниженням віку на пільгових умовах з урахуванням пільгового стажу, зазначеного в трудовій книжці за період роботи на шахті «Луганська» в/о «Стахановвугілля» з 27.11.1979 по 28.08.1981, з 24.08.1988 по 23.06.1991.  
2.          Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.07.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017, позов задоволено частково:
-          визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 14.04.2017 № 2156/2017 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи за пунктом «а»  ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII  (далі - Закон № 1788-XII) періоди роботи з 23.02.1981 по 28.08.1981 на посаді підземного електрослюсаря, з 24.08.1988 по 20.02.1989 на посаді підземного електрослюсаря та з 20.02.1989 по 23.06.1991 на посаді підземного гірничого майстра;
-          зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII, починаючи з 11.04.2017.
-          відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.
3.          У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
4.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.09.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м.  Сєвєродонецьку Луганської області.
5.          У зв`язку із ліквідацією вказаного суду справу передано Верховному Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.04.2017 позивач звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами ч. 2 ст. 14 (шахтарі) Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
7.          До заяви позивачем було надано заяву про те, що пільгові довідки з шахти «Луганська» в/о «Стахановвугілля» за періоди з 27.11.1979 по 28.08.1981 та з 24.08.1988 по 23.06.1991, а також копії карток Т-2, наказів на прийом, переведення, звільнення, розрахунково-платіжних відомостей, довідку про правонаступництво він надати не може.
8.          Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області рішенням про відмову в призначенні пенсії від 14.04.2017 № 2156/2017, на підставі ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV  та наданих документів відмовило позивачу в призначенні пенсії зі зниженням віку на пільгових умовах за нормами ч. 2  ст. 14 Закону № 1788-XII  за заявою від 11.04.2017 у зв`язку з недостатністю пільгового стажу, оскільки період роботи на шахті «Луганська» в/о «Стахановвугілля» з 27.11.1979 по 28.08.1981 та з 24.08.1988 по 23.06.1991 неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи, так як довідки № 96 від 09.03.2017, які має позивач, видані підприємством, яке відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 з 01.12.2014 знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою.
9.          Не погоджуючись із зазначеним, позивач звернувся із позовом до суду.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії із зниженням віку на пільгових умовах.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11.          Відповідач у касаційній скарзі наголошує на тому, що судами першої та апеляційної інстанції не було надано належної правової оцінки тому, що уточнююча довідка, видана підприємством, яке знаходиться у м. Луганськ, тобто на тимчасово окупованій території, а тому вона не може братися до уваги.
12.          Позивач відзиву на касаційну скаргу не надав.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
14.          За приписами п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
15.          За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок.
16.          Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої  статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
17.          Також, згідно із ч. 2  ст. 14 Закону № 1788-XII, при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений  статтею 26 Закону №1058-IV, знижується на 1 рік.
18.          Пунктом 3 Порядку № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
19.          Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а»  статті 13 Закону № 1788-ХІІ  є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21.08.1992, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці після 21.08.1992.
20.          Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ  визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
21.          Положеннями пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі - Порядок № 637) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
22.          Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
23.          У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
24.          За приписами п.1 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого  наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383  та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі  Порядок №383) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та  статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
25.          Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
26.          Щодо довідок, які уточнюють особливий характер роботи та умов праці.
27.          Судами встановлено, що до розрахунку пільгового стажу не були прийнято довідки про підтвердження наявного трудового стажу №96 від 09.03.2017, на підставі того, що вони видані на тимчасово окупованій території України, а тому не приймаються до уваги та не мають юридичної сили
28.          Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 у справі № 711/10426/16-а, документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, оскільки вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих "намібійських винятків" Міжнародного суду ООН.
29.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.
30.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
31.          З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -          

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області - залишити без задоволення.
Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.09.2017 у справі № 428/4816/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                     А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                     О.П. Стародуб