ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 червня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/3003/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: суддів  секретар судового засідання  Представник учасників по справі: Від Квартирно-експлуатаціного відділу м. Одеса	Богатиря К.В. Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.   Арустамян К.А.      юрисконсульт Федорченко Л.В., довіреність       № 179,       дата видачі : 16.01.20; посвідчення №34 від 24.04.18.;	
розглянувши апеляційну скаргу 	 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса	
на рішення Господарського суду	 Одеської області 	
від	26.02.2020 (суддя суду першої інстанції: Д`яченко Т.Г.; час і місце винесення рішення: 24.02.2020, пр. Шевченко, м. Одеса, 65119, Господарський суд Одеської області, зал судового засідання № 16)	
у справі за позовом до відповідача про	№ 916/3003/19 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса  Приватного  підприємства «Артек-Союз» стягнення 260 810,82 грн.	
 	 	
 	        ВСТАНОВИВ:	

08.10.2019 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства «Артек-Союз» про стягнення 260810,82 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.02.2020 у задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси відмовлено в повному обсязі.
Суд першої інстанції вказав, що 01 березня 2012 року між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеси та Приватним підприємством «Артек-Союз»  було укладено Договір №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування. Відповідно до пп. 2.3.3. п. 2.3. Договору, саме після отримання від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси рахунку-фактури, акта виконаних робіт, протягом 10 банківських днів, відповідач здійснюватиме оплату за спожиту електричну енергію на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки КЕВ м. Одеса. 
Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не було надано відповідний опис вкладення до листа за вих. №761 (Претензії №33 від 15.02.2019р.), а отже встановити, що саме перелічені позивачем у зазначеній претензії документи було скеровано відповідачу – неможливо.
Спираючись на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що за відсутності доведення позивачем факту того, що відповідачем було отримано необхідні документи (рахунку-фактури, акта виконаних робіт), передчасним є встановлення       факту настання зобов`язання у відповідача щодо оплати вартості спожитої електричної енергії, а отже позов не підлягає задоволенню.
Однак суд першої інстанції також вказав, що відповідачем не було спростовано за час розгляду справи тих обставин, що ним не споживалась електрична енергія, також відповідачем за час розгляду справи не було надано доказів, що ним було відшкодовано вартість спожитої електричної енергії за січень 2019.

10.04.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2020 по справі № 916/3003/19.
Апелянт вказує, що не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на те, що ані нормами чинного законодавства, ані положеннями Договору не встановлено обов`язок направлення рахунку-фактури та акту виконаних робіт саме листом з описом вкладенням. Тому, на думку апелянта, надані ним докази відправки претензії № 33 від 15.02.2019 за вих. 761 з додатками (рахунок-фактура та акт виконаних робіт) є достатніми.
Окрім того, апелянт зазначає, що у разі відсутності або нецілісності вкладень, складається акт у двох примірниках, один з них направляється відправникові. Та відповідач не надав до суду жодних доказів того, що він не отримував претензії № 33 від 15.02.2019 за вих. 761 з додатками (рахунок-фактура та акт виконаних робіт).
Спираючись на вищевикладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/3003/19 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя – Богатир К.В., судді Бєляновський В.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2020.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2020 по справі № 916/3003/19 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи № 916/3003/19       на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
15.04.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 916/3003/19.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2020 по справі № 916/3003/19 - залишено без руху; встановлено Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеса строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду клопотання (заяви) про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення такого строку - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали, але не менше 10 днів з дня завершення карантину,             пов?язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19); роз`яснено Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеса, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
27.04.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса про усунення недоліків апеляційної скарги. До даної заяви було  додано Наказ начальника квартирно-експлуатаційного  відділу м. Одеса № 96 від 20.03.2020 про вжиття невідкладних санітарно-епідеміологічних та профілактичних заходів щодо збереження життя та здоров`я військовослужбовців, державних службовців та працівників КЕВ м. Одеса.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 поновлено Квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеса пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2020 по справі № 916/3003/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2020 по справі № 916/3003/19; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 01.06.2020; роз`яснено учасникам справи про їх право до 01.06.2020 подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи; призначено справу № 916/3003/19 до розгляду на 16 червня 2020 о 10:15; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2020 по справі № 916/3003/19.

16.06.2020 у судовому засіданні прийняла участь представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса - юрисконсульт Федорченко Л.В., представник відповідача  у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується штампом канцелярії Південно-західного апеляційного господарського суду про направлення ухвали від 29.04.2020 на адресу відповідача (65047, м. Одеса, вул. Косовського, 47, офіс 102). Поштове відправлення було повернуто поштою до суду без вручення за закінченням встановленого строку зберігання.
Відповідно до витягу ЄДРПОУ, адреса ПП «Артек-Союз» - 65047, м. Одеса, вул. Косовського, 47, офіс 102. Окрім того, у відзиві ПП «Артек-Союз» на позовну заяву КЕВ м. Одеса, відповідач зазначив свою адресу - 65047, м. Одеса, вул. Косовського, 47, офіс 102. Заяви від відповідача про зміну адреси місцезнаходження до господарського або апеляційного суду не надходило, що підтверджує обов`язок відповідача отримувати адресовану судом кореспонденцію за вищевказаною адресою.
Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:
Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. 
Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. 
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 про призначення справи № 916/3003/19 до розгляду на 16 червня 2020 о 10:15, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 04.05.2020. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)
Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 16.06.2020, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2020, до суду не повідомлялося.
Таким чином, на думку колегії суддів в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2020 по суті, не дивлячись на відсутність представника відповідача, якого слід вважати повідомленим про судове засідання належним чином. Відсутність представника відповідача у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

01 березня 2012 року між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеси (Сторона 1) та Приватним підприємством «Артек-Союз» (Сторона 2) було укладено Договір №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування  (надалі - Договір) відповідно до якого Сторона 1 забезпечує Сторону 2 електричною енергією, отриманої від ВАТ «Одесаобленерго» для забезпечення надання послуг з харчування особового складу Збройних Сил України. 
Відповідно до п. 1.2. Договору, Сторона 2 відшкодовує Стороні 1 вартість електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування, що надаються на підставі договору про закупівлю послуг харчування №286/2/12/6 від 01.03.2012 для кожної військової частини, до площ яких Сторона 2 має доступ та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно до п. 2.1. Договору, під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх інших питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватись чинним законодавством України. 
За умовами пп. 2.3.1. Договору, Сторона 2 зобов`язується виконувати умови цього Договору.
Згідно до п. 2.3.2. Договору, Сторона 2 зобов`язується відшкодовування вартості за спожиту електричну енергію здійснювати відповідно до показників встановлених засобів обліку, або до складеної та затвердженої Стороною 1 калькуляції. 
Умовами пп. 2.3.3. Договору визначено, що після отримання від Сторони 1 рахунку-фактури, акта виконаних робіт, протягом 10 банківських днів, Сторона 2 зобов`язується здійснювати оплату за спожиту електричну енергію на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки КЕВ м. Одеса.
Згідно до пп. 3.1.1. Договору, Сторона 1 має право отримувати від Сторони 2 плату за спожиту електричну енергію та інші платежі, обумовлені цим Договором.
Пунктом 4.2.1 Договору сторонами було узгоджено, що за порушення термінів відшкодування вартості спожитої електричної енергії Сторона 2 сплачує Стороні 1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.
Відповідно до п. 6.1. Договору, облік електроенергії енергії, спожитої Стороною 2, здійснюється згідно засобів обліку, або (до їх встановлення) на підставі розрахунків, виконаних Стороною 1. У разі відсутності засобів обліку обсягів спожитої електроенергії, вони встановлюються Стороною 2.
Умовами п. 6.4. Договору визначено, що на підставі розрахунків та/або показників засобів обліку електричної енергії, підписаних Стороною 2 та представником замовника, оформлюються такі документи: рахунок-фактура, акт виконаних робіт, акт звірки за спожиту електричну енергію.
Відповідно до п. 6.5. Договору, щомісячно, до 20 числа, Сторона 1 та Сторона 2, на підставі норм споживання електричної енергії, які визначаються згідно із діючим законодавством і тарифами, що встановлені уповноваженим органом чи відповідними підприємствами та згідно з показниками засобів обліку або розрахунку, складають і підписують акт виконаних робіт в двох примірниках. 
Щомісячно, в термін до 25 числа Сторона 1 надає Стороні 2 рахунок-фактуру, акт виконаних робіт, які є підставою для проведення оплати по даному Договору. (п. 6.6. Договору).
Пунктом 6.7. Договору передбачено, що відповідно до умов даного Договору Сторона 2, згідно з показниками засобів обліку або за розрахунковими даними, підписаних Сторонами, виходячи з вартості встановлених енергозабезпечуючим підприємством тарифів споживання електроенергії відшкодовує вартість спожитої електричної енергії на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки Стороні 1.
Відповідно до п. 9.1 Договору, він набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк з 1 березня 2012 року до 30 квітня 2012 року.
Також, між сторонами було узгоджено Перелік об`єктів, на які подається електроенергія, та показники приборів обліку, що є Додатком до Договору №10 від 01.03.2012 «Про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування». 
Додатковими угодами про внесення змін до зазначеного договору про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування, строк дії договору щорічно продовжувався.
Додатковою угодою №9 від 01.01.2016 до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, зокрема, договір було пролонговано у зв`язку з укладанням до 31.03.2016 нового договору про закупівлю послуг громадського харчування від 18.08.2015 №286/2/15/56 та визначено, що додаткова угода набирає чинності з 01.01.2016 і діє до 31.03.2016 та інші умови договору №10 від 01.03.2012 залишаються без змін. 
Додатковою угодою №10 від 01.01.2016 до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, зокрема, договір було пролонговано у зв`язку з укладанням до 31.03.2016 нового договору про закупівлю послуг громадського харчування від 18.08.2015 №286/2/15/56 та визначено, що додаткова угода набирає чинності з 01.01.2016 і діє до 31.03.2016 та інші умови договору №10 від 01.03.2012 залишаються без змін. 
Додатковою угодою №11 від 01.04.2016 до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, зокрема, договір було пролонговано у зв`язку з укладанням до 31.12.2016 нового договору про закупівлю послуг громадського харчування від 01.04.2016 №286/2/16 та визначено, що додаткова угода набирає чинності з 01.04.2016 і діє до 31.12.2016 та інші умови договору №10 від 01.03.2012 залишаються без змін. 
Додатковою угодою №12 від 01.01.2017 до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, зокрема, договір було пролонговано у зв`язку з продовженням до 31.03.2017 дії договору про закупівлю послуг громадського харчування від 25.03.2016 №286/2/16/8, укладеного з Приватним підприємством «Артек-Союз» та визначено, що додаткова угода набирає чинності з 01.01.2017 і діє до 31.03.2017, та інші умови договору №10 від 01.03.2012 залишаються без змін.
Додатковою угодою №13 від 01.04.2017 до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, зокрема, договір було пролонговано у зв`язку з продовженням до 31.12.2017 дії договору про закупівлю послуг громадського харчування від 31.03.2017 №286/2/17/12, укладеного з Приватним підприємством «Артек-Союз» та визначено, що додаткова угода набирає чинності з 01.04.2017 і діє до 31.12.2017, та інші умови договору №10 від 01.03.2012 залишаються без змін. 
Додатковою угодою №14 від 22.01.2018 до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, зокрема, продовжили термін дії договору №10 від 01.03.2012 до 31.12.2018, інші умови договору №10 від 01.03.2012 залишено без змін та зазначено, що додаткова угода згідно з п. 3 ст. 631 ЦК України, набирає чинності з 02.01.2018 і діє до 31.12.2018.
Додатковою угодою №1 від 02.01.2019 до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, зокрема, продовжили термін дії договору №10 від 01.03.2012 до 31.12.2018, інші умови договору №10 від 01.03.2012 залишено без змін та зазначено, що додаткова угода згідно з п. 3 ст. 631 ЦК України, набирає чинності з 02.01.2019 і діє до 31.12.2019.
У подальшому, Додатковою угодою №1 від 01.01.2019 до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01 березня 2012 року сторонами було вирішено розірвати Договір №10 від 01.03.2012 та визначено, що додаткова угода згідно п. 3 ст. 631 ЦК України, набирає чинності з 01.02.2019.
Щодо строку дії Договору, то судом першої інстанції було вірно враховано, що Додатковою угодою №1 від 02.01.2019 до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, сторони, зокрема, продовжили термін дії договору №10 від 01.03.2012 до 31.12.2018, але при цьому зазначили, що вказана додаткова угода згідно з п. 3 ст. 631 ЦК України набирає чинності з 02.01.2019 і діє до 31.12.2019. Проаналізувавши умови та положення вищевказаних додаткових угод до Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що термін дії укладеного між сторонами договору, на підставі відповідних додаткових угод було продовжено саме до 31.12.2019, а при укладені Додаткової угоди №1 від 02.01.2019 в частині продовження терміну дії договору №10 від 01.03.2012 сторонами договору було допущено описку та помилково зазначено 31.12.2018, замість належного – 31.12.2019.

Щодо стягнення вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування в січні 2019 року, колегія суддів зазначає наступне.
Як було встановлено вище Договір №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01 березня 2012 року, був пролонгований на період з 01.01.2019 по 31.12.2019.
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні       права вільно на власний розсуд.
Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).
Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Керуючись п.п.  2.3.3. Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №33 (вих.761 від 15.02.2019) разом з додатками, окрім іншого, було додано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за електропостачання та рахунок № 308. У тексті претензії помилково зазначено, що рахунок №308 за водопостачання/водовідведення, однак як вбачається з матеріалів справи рахунок № 308 від 15.02.2019 фактично є рахунком за відшкодуванням електроенергії. Окрім того, у додатках до Претензії зазначено рахунок № 305 за водопостачання/водовідведення, тому колегія судді прийшла до висновку, що рахунок № 308 є саме рахунком за відшкодування електроенергії та позивачем було допущено описку у переліку додатків до претензії. Аналогічні пояснення з цього питання надав в судовому засіданні в апеляційному суді представник позивача. 
Як доказ направлення на адресу відповідача претензії №33 (вих.761 від 15.02.2019) разом з додатками, позивач надав рекомендоване поштове повідомлення, відповідно до якого відповідач де-факто отримав Претензію 26.02.2020. 
Посилання суду першої інстанції на те, що оскільки позивачем не було надано відповідний опис вкладення до листа за вих. №761 (Претензії №33 від 15.02.2019р.), то неможливо встановити, що саме перелічені позивачем у зазначеній претензії документи було скеровано відповідачу, не приймаються до уваги колегією суддів. Ані нормами чинного законодавства, ані положеннями Договору не встановлено обов`язок направлення рахунку-фактури та акту виконаних робіт саме листом з описом вкладенням. У разі відсутності або нецілісності вкладень, складається акт у двох примірниках, один з них направляється відправникові. Відповідач не надав до суду жодних доказів того, що він не отримував претензії № 33 від 15.02.2019 за вих. 761 з додатками (рахунок-фактура та акт виконаних робіт).
Тому колегія суддів вважає, що 26.02.2020 відповідач отримав претензію № 33 від 15.02.2019 за вих. 761 з додатками (рахунок-фактура та акт виконаних робіт).
Як вбачається з рахунку № 308 від 15.02.2019 та акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) загальна кількість використаної електроенергії за січень 2019 року, вартість якої підлягає відшкодуванню, становить 87311 кВт. Однак, даний розрахунок не відповідає матеріалам справи. Як вбачається з наданих позивачем актів про обсяги спожитої електроенергії (відомостей про витрати електроенергії або контрольного зняття показників електролічильників)  за січень 2019 року: у військовій частині А-3438 було спожито 229 кВт, у військовій частині А-2756 було спожито 679 кВт, у військовій частині А-1620 було спожито 985 кВт, у військовій частині А-2800 було спожито НОМЕР_1 , у військовій частині А-3571 було спожито НОМЕР_2 , у військовій частині А-2171 було спожито 409 кВт, у військовій частині А-2571 було спожито 670 кВт, у військовій частині А-1559 було спожито 9062 кВт. Таким чином, позивач надав докази фактичного використання лише 42112 кВт та саме вартість такої кількості електроенергії підлягає відшкодуванню.
Про фактичні обсяги спожитої електроенергії у січні 2019 року споживачу було відомо, оскільки його представники приймали участь у складанні Актів про обсяги спожитої електроенергії, відомостей про витрати електроенергії або контрольного зняття показників електролічильників, що підтверджується їх підписами на документах.
З огляду на вищевикладене, сума, що підлягає відшкодуванню становить (42112 кВт х 2,38412 грн.) + 20% ПДВ = 120   480,07 грн.
Аналогічну форму розрахунку вартості електроенергії наводить сам позивач в Акті здачі-приймання робіт (надання послуг), застосувавши тільки інший загальний обсяг спожитої електроенергії.
Відповідно до умов договору відповідач мав здійснити оплату за спожиту електричну енергію протягом 10 банківських днів після отримання від позивача рахунку-фактури та акту виконаних робіт. Враховуючи те, що рахунок № 308 від 15.02.2019 та акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) були отримані відповідачем 26.02.2019, то крайній строк оплати припадав на 13.03.2019.
Окремо слід звернути увагу на те, що правовідносини між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеси та Приватним підприємством «Артек-Союз» виникли на підставі укладеного між ними 01 березня 2012 року Договору №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування. Перелік видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам, визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2000 №1171 затверджений перелік видів господарської діяльності, здійснення якої дозволяється військовим частинам Збройних Сил України.
Згідно із п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (чинна редакція), діяльність у сфері електроенергетики ліцензується з урахуванням особливостей, визначених       Законом України       "Про ринок електричної енергії.
Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 1 «Про ринок електричної енергії», електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу.
Слід зазначити, що за Договором №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012р., Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси не є постачальником електроенергії, в розумінні спеціального законодавства, що регулює відповідну діяльність. Таким чином, надання позивачем послуг за Договором №10 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування від 01.03.2012, згідно чинного законодавства ліцензуванню не підлягає. Тому в даному випадку суд першої інстанції дійшов вірного висновку про законність дій позивача.

Щодо стягнення пені колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до п. 4.2.1. Договору за порушення термінів відшкодування вартості спожитої електричної енергії відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.
Враховуючи той факт, що крайній строк оплати припадав на 13.03.2019, то пеню слід обраховувати починаючи з 14.03.2019.
Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Інший строк нарахування штрафних санкцій Договором не був передбачений. Отже кінцевий строк нарахування пені припадає на 14.09.2019.
Колегія самостійно здійснила розрахунок пені, виходячи із встановленого судом дійсного розміру основного боргу та періоду прострочення:

Сума боргу	Період прострочення	Кількість днів	Облікова ставка НБУ	Розмір пені	
120 480,07 грн.	14.03.2019-25.04.2019	43	18%	2      554,77 грн.	
120 480,07 грн.	26.04.2019-18.07.2019	84	17,5%	4      852,09 грн.	
120 480,07 грн.	19.07.2019-05.09.2019	49	17%	2      749,52 грн.	
120 480,07 грн.	06.09.2019-14.09.2019	9	16,5%	490,16 грн.	

Колегія суддів встановила, що загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача, становить 10      646,79 грн.

Висновки апеляційного господарського суду:

Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку колегією суддів встановлено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що привело до прийняття неправильного рішення судом першої інстанції.
За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 24.02.2020 по справі 916/3003/19 – скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу витрат на сплату судового збору за подачу позовної заяви колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно по п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог.
Загальна сума позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса становить 260      810,82 грн., сума задоволених позовних вимог становить 131      126,86 грн. Таким чином позовні вимоги було задоволено на 50,28%, тобто 50,28 % витрат на сплату судового збору за подачу позовної заяви покладається на відповідача, а 49,72 % на позивача.
Щодо розподілу витрат на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса було задоволено на 50,28 %, тобто 50,28 % витрат на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги покладається на відповідача, а 49,72 % на позивача.

Керуючись статтями 269-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Одеської області від 26.02.2020 по справі № 916/3003/19 скасувати та постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 13, код ЄДРПОУ 08038284) до Приватного підприємства «Артек-Союз» (65047, м. Одеса, вул. Косовського, 47, офіс 102, код ЄДРПОУ 30741489) – задовольнити частково.
Стягнути з Приватного підприємства «Артек-Союз» (65047, м. Одеса, вул. Косовського, 47, офіс 102, код ЄДРПОУ 30741489) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 13, код ЄДРПОУ 08038284) заборгованість з відшкодування послуг з електропостачання в сумі 120      480,07 грн., пеню в сумі 10      646,79 грн. та витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 1      967,03 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Приватного підприємства «Артек-Союз» (65047, м. Одеса, вул. Косовського, 47, офіс 102, код ЄДРПОУ 30741489) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 13, код ЄДРПОУ 08038284) витрати на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 2950,55 грн.
Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати накази з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 19.06.2020.

Головуючий                                                                                      К.В. Богатир

Судді:                                                                                                 В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк