ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 березня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/2803/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.  

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг"
на рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2019  
по справі №916/2803/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донфрахт Інвест" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг"
про стягнення 76105,87 грн.

ВСТАНОВИВ
У вересні 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Донфрахт Інвест" (далі – ТОВ "Донфрахт Інвест") звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Юг" (далі – ТОВ "Агро-Юг"), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 164   456, 87 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором транспортного експедирування.  
Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.12.2019 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором транспортного експедирування №1506/18 від 15.08.2018 р. в розмірі 114 191 грн. 24 коп., пеню у розмірі 20 164 грн. 45 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 589 грн. 09 коп., 3% річних у розмірі 2 569 грн. 67 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 2 317 грн. 71 коп., в іншій частині позовних вимог відмовлено.
В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив про належне виконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем по договору транспортного експедирування, що в свою чергу є підставою для стягнення існуючої заборгованості. Судом першої інстанції встановлено, що розрахунок заявленої позивачем пені, який викладений у додатках до позовної заяви, є частково невірними, що обумовлено неврахуванням позивачем при здійсненні розрахунків положень п.6 ст.232 ГК України та невірно обраним періодом нарахування останньої, у зв`язку з чим судом першої інстанції самостійно здійснено відповідний розрахунок. Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що розрахунки здійснені правомірно.
З приводу судових витрат суд першої інстанції зазначив, що за розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2 466,85 грн., які підлягають відшкодуванню платнику внаслідок часткового задоволення його вимог за рахунок відповідача в сумі 2 317,71 грн. судового збору.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ТОВ "Агро-Юг" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2019 по справі №916/2803/19 скасувати в частині стягнення з ТОВ "Агро-Юг" на користь ТОВ "Донфрахт Інвест" 224,99 грн судового збору. 
Так апелянт зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому згідно пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Загальна сума задоволених позовних вимог становить: (114191,24 + 20164,45 + 2569,67 + 2589,09) = 139 514,45 грн. Отже, ставка судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог має становити (139 514,45 * 1,5%) = 2092,72 грн. Проте, судом було стягнуто із відповідача на користь позивача не 2092,72 грн., а 2317,71 грн., отже судовий збір в сумі (2317,71 - 2092,72) = 224,99 грн. було стягнуто із відповідача безпідставно.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі №916/2803/19 та визначено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Як вбачається з долучених до матеріалів справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копію вищевказаної ухвали суду від 13.01.2020 отримано позивачем 28.01.2020, відповідачем 21.01.2020.
В ході апеляційного розгляду даної справи Південно-західним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Враховуючи наведені приписи процесуального законодавства, оскаржуване рішення переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 2 частини 2   статті 4 Закону України "Про судовий збір"   встановлено розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, звертаючись із позовом до суду першої інстанції, ТОВ "Донфрахт Інвест" просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 164   456,87 грн, у т.ч. основний борг у розмірі 129   191,24 грн. Відповідно, ставка судового збору за подання позовної заяви складає 2466,85 грн.
Підставою для подання позову стало неналежне виконання відповідачем зобов`язань по укладеному між сторонами договору №1506/18 транспортного експедирування від 15.06.2018 р. в частині повної та своєчасної оплати боргу за виконані позивачем послуги.
Після відкриття провадження у справі, відповідачем було здійснено часткову оплату суми основного боргу у розмірі 15   000 грн. у відповідності до платіжного доручення №5438 від 18.09.2019 р., у зв`язку із чим ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.12.2019 провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 15 000, 00 грн. закрито.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.12.2019 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 114 191 грн. 24 коп., пеню у розмірі 20 164 грн. 45 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 589 грн. 09 коп., 3% річних у розмірі 2 569 грн. 67 коп., загалом 139   514,45 грн. 
Судовий збір у розмірі 2 317 грн. 71 коп. за подання позовної заяви судом першої інстанції покладено на відповідача. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині розподілу судових витрат з наступних підстав. 
Статтею 129 ГПК України визначено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 9 ст. 129 ГПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Як вбачається з наявних матеріалів справи та не заперечується відповідачем, спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, які полягають у неналежному виконанні взятих на себе зобов`язань за договором транспортного експедирування в частині повної та своєчасної оплати за наданні позивачем послуги.
З урахуванням наведених приписів процесуального законодавства та обставин справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат було вірно розраховано суму судового збору виходячи із ціни позову у розмірі 154  514,45 грн, з урахуванням у т.ч. суми основного боргу у розмірі 15 000 грн, які були сплачені відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції. 
Відтак, ставка судового збору за подання позовної заяви, що підлягає стягненню з відповідача складає 2 317 грн. 71 коп. (114  191, 24 + 15  000 + 20  164, 45 + 2  589, 09 + 2  569, 67 = 154  514,45/100*1,5 = 2317,71) та була вірно розрахована судом першої інстанції.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відтак, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2019,  в частині розподілу судових витрат, у даній справі прийняте з повним дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,  колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Рішення Господарського суду Одеської області від 03.12.2019 р. у справі №916/2803/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 13.03.2020.

Головуючий суддя                                                                      Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                  Лавриненко Л.В.  

Суддя                                                                                   Філінюк І.Г.