П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/2374/19	
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді -	Кравченка К.В.,	
судді -	Джабурія О.В.,	
судді -	Запорожана Д.В.	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом Херсонського регіонального центру оцінювання якості освіти до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2019 року Херсонський регіональний центр оцінювання якості освіти (надалі - позивач, Центр оцінювання якості освіти) звернувся до суду з позовом до Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (надалі - відповідач, ДПС), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.02.2019 року №0031315113 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач своєчасно сплатив ЄСВ до державного бюджету, втім помилково спрямував платіж на рахунок, який передбачений для перерахунку військового збору. Позивач звернувся до Херсонської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області із заявою про повернення помилково сплачених коштів на рахунок Херсонського регіонального центру з метою подальшого та оперативного перерахування на вірні реквізити. Жодних дій на дане звернення відповідачем не вчинено, відповіді не надано. Позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок помилково сплаченого ЄСВ на вірний розрахунковий рахунок Центру освіти, проте відповідач не надав відповіді про вжиття заходів стосовно перерахунку коштів. Позивач вважає, що допущення помилки під час перерахування платником суми грошового зобов`язання з ЄСВ у строк, встановлений законом, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення платника та його посадових осіб до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату ЄСВ.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДПС подало апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2018 року Центр оцінювання якості освіти згідно із платіжним дорученням №238 перерахував 81350,44 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 ; призначення платежу: 22% - єдиний внесок із зарплати залученого персоналу за червень 2018 року.
10.09.2018 року позивач звернувся до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області із проханням повернути помилково сплачені кошти на рахунок Центр оцінювання якості освіти з метою подальшого та оперативного перерахування на вірні реквізити.
27.11.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок помилково сплаченого ЄСВ у сумі 81350,44 грн. на вірний розрахунковий рахунок - НОМЕР_2 .
21.02.2019 року ГУ ДФС у Херсонській області прийнято рішення №0031315113 про застосування до Центру оцінювання якості освіти штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 47118,37 грн., з яких: 44312,33 грн. (20%) - штраф за період з 21.08.2018 року по 25.01.2019 року та пеня - 2806,04 грн. (0,1% суми недоїмки).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перерахування сум єдиного внеску на невірний бюджетний казначейський рахунок, має кваліфікуватися як дія, хоч й помилкова, але яка не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті задекларованої суми єдиного внеску, і не може бути підставою для застосування штрафів та нарахування пені.
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно із абз.2 п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців
Частиною 2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до ч.ч.5, 6, 7 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).
Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.
Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Платники, зазначені в абзацах 3 та 4 пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.
Згідно з абз.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі (ч.10 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Відповідно до ч.11 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
За змістом п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Згоном
Частиною 10 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Відповідно до п.1 розділу VII Інструкції «Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953 (далі - Інструкція №449), за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
Підпунктом 2 п.2 розділу VII Інструкції №449, передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до платників, визначених підпунктами 1-4 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, фіскальні органи застосовують штрафні санкції у таких розмірах, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 роту, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.
За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.
При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.
Таким чином, наведеними нормами передбачено штрафні санкції та нарахування пені за несплату платником податків єдиного внеску у термін визначений законодавством.
Як вже зазначалося вище, 15.06.2018 року Центр оцінювання якості згідно із платіжним дорученням №238 перерахував 81350,44 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , призначення платежу: 22% єдиний внесок із зарплати залученого персоналу за червень 2018 року. Даний платіжний документ проведений банком 19.06.2018 року, що підтверджується відміткою банку на платіжному дорученні.
Разом з цим, через допущену позивачем помилку, а саме, зазначення невірного рахунку платежу, сплачені позивачем кошти у день їх списання з його рахунку не були відображені в інтегрованій картці, за допомогою якої податковий орган здійснює оперативний облік ЄСВ.
Згідно із ч.4 ст.45 Бюджетного Кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).
Частиною 5 ст.45 Бюджетного Кодексу України передбачено, що податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Таким чином, усі податкові надходження, справляння яких передбачено законодавством України, є доходами державного бюджету, які визнаються зарахованими до бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Положенням про єдиний казначейський рахунок, затверджене наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 року №122 (далі - Положення №122) визначено, що "єдиний казначейський рахунок" це консолідований рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у системі електронних платежів Національного банку України.
Пунктом 2.1 Положення №122 встановлено, що єдиний казначейський рахунок консолідує кошти державного та місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством.
Отже, всі сплачені податки і збори (обов`язкові платежі), в будь-якому випадку зараховуються та акумулюються на один консолідований рахунок - єдиний казначейський рахунок.
Враховуючи наведені вище норми, можливо зробити висновок, що допущення позивачем помилки під час перерахування сум єдиного внеску на невірний бюджетний казначейський рахунок, має кваліфікуватися як дія, хоч й помилкова, але така, що не може кваліфікуватися як несплата або несвоєчасна сплата ЄСВ. Крім цього, єдиний внесок, як і військовий збір належать до загальнодержавних податків та надходять до державного бюджету України.
Разом з тим, саме не вчинення платником податків, у строк визначений законодавством, дій спрямованих на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету, є фактом несплати узгодженої суми грошового зобов`язання, а тому така бездіяльність платника податків є підставою для застосування до нього штрафів та нарахування пені, передбачених законодавством.
Таким чином, оскільки сума єдиного внеску сплачена позивачем зарахована на єдиний казначейський рахунок, то перерахування таких коштів із помилковим зазначенням рахунку не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату узгодженої суми внеску у визначений законодавством строк.
Отже, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті задекларованої суми єдиного внеску, не можуть бути підставою для застосування штрафів та нарахування пені, передбачених ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Такий висновок узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20.02.2018 року у справі №816/591/16, від 21.02.2018 року у справі №813/1008/16, від 14.02.2018 року у справі №816/1254/17, від 12.06.2018 року у справі №826/1/16, від 14.11.2018 року у справі №805/3665/16-а, від 24.10.2018 року у справі №760/6097/16-а (2а/760/590/16) та від 07.02.2019 року у справі №820/3561/16.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем протиправно притягнуто позивача до відповідальності у вигляді штрафу та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Отже, колегія суддів вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Запорожан Д.В.