Справа № 456/4248/19                                Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.  
Провадження № 22-ц/811/329/20                  Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        18 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 127078,50 грн та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до позивача АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 30.09.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 4800 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач своїх зобов`язань по своєчасному поверненню кредиту та нарахованих відсотках згідно умов кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 30.09.2019 у неї виникла заборгованість на загальну суму 334475,05 грн, яка погашена не була. Однак позивач (кредитодавець) на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку суму заборгованості за кредитом, таким чином, заборгованість до стягнення становить 127078,50 грн, а тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 грудня 2019 року позов  задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, код ЄДРПОУ 14360570, суму заборгованості за кредитом у розмірі 4784,63 грн та 1921 грн сплаченого судового збору, а всього разом 6705,63 грн (шість тисяч сімсот п`ять гривень 63 коп.).
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт не згодний в частині відмови у стягненні заборгованості по процентах, вважає, що рішення в цій частині прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі. Просить рішення в частині відмови в стягненні заборгованості по процентах скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у цій частині позов задовольнити в повному обсязі, в іншій частині залишити без змін.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
З матеріалів справи убачається, що 30.09.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір №б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «Приватбанку». В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку з підписом клієнта ОСОБА_1 від 30.09.2011 містяться її анкетні дані.
ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві, що слід розцінювати як те, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.
До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Із матеріалів справи убачається, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 30.09.2019 за кредитним договором, яка становить 127078,50 грн, а саме: 4784,63 грн – сума заборгованості за кредитом; 122293,87 грн – сума заборгованості по процентах за користування кредитом з 30.09.2011 по 30.05.2018.
З матеріалів справи убачається, що укладений між сторонами кредитний договір від 30.09.2011 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).
У заяві позичальника від 30.09.2011, підписаній сторонами, відсутні умови договору по сплаті процентів за користування кредитом.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, суд першої інстанції правильно виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільговий період», яка підписана позичальником ОСОБА_1 , базова процентна ставка за кредитним лімітом становить 2,5% на місяць із розрахунку 360 днів у році.
Натомість, підписана ОСОБА_1 довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» стосується договору №SAMDN50000050877142, тоді як мають місце правовідносини з договору між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 від 30.09.2011 № б/н, до матеріалів справи приєднано розрахунок заборгованості за договором між  АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 від 30.09.2011 № б/н.
Проходження ОСОБА_1 ідентифікації у АТ КБ «Приватбанк» також не підтверджує факту укладення між сторонами кредитного договору від 30.09.2011 № б/н на умовах, визначених довідкою про умови кредитування використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» стосується договору №SAMDN50000050877142.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив вказану довідку.
Розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд першої інстанції дійшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентах.
Доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «Приватбанк» не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 18.06.2020

Головуючий

Судді