ПОСТАНОВА
Іменем України

10 квітня 2020 року

Київ
справа № 813/3785/15
провадження № К/9901/45524/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправним і скасування рішення, за касаційною скаргою квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду у складі судді Кедик М.В. від                       20 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Шавеля Р.М., Бруновської Н.В., Костіва М.В. від 14 червня 2017 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова звернувся до суду з позовом до виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправним і скасування рішення, в якому, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати протиправним та скасувати, як незаконне та необґрунтоване рішення директора виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 7 липня 2015 року в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, у задоволенні позовних вимог квартирно-експлуатаційному відділу м. Львова було відмовлено.

3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не передбачено зарахування до страхового стажу особи період її навчання чи перебування в лавах Збройних Сил України.
Загальний трудовий стаж ОСОБА_1 розпочато з 31 липня 2002 року. У подальшому до 14 серпня 2012 року ОСОБА_1 навчався у Національній юридичній академії України та заходився на військовій службі.
ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до квартирно-експлуатаційного відділу                 м. Львова 20 березня 2013 року, відповідно страховий стаж для оплати допомоги з тимчасової непрацездатності по листках непрацездатності з 1 квітня 2014 року                № 222815, з 4 листопада 2014 року № 050337, з 14 листопада 2014 року № 393040, з   9 лютого 2015 року № 517693 становив менше 3-х років.
Враховуючи, що страховий стаж ОСОБА_1 складав менше 3-х років на момент настання страхового випадку по листках непрацездатності з 1 квітня 2014 року                № 222815, з 4 листопада 2014 року № 050337, з 14 листопада 2014 року № 393040, тому, відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності повинен складати 60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) та складав менше 3-х років на момент настання страхового випадку по листку непрацездатності з 9лютого 2015 року № 517693, тому відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності повинен складати 50 відсотків середньої заробітної плати (доходу), а не 100 відсотків, як зазначає позивач.
Враховуючи те, що квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова встановлено ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності в розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), тому неправомірно використано страхові кошти Фонду у розмірі 4754,16 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року  та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що виконавчою дирекцією Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено планову перевірку квартирно-експлуатаційного відділу             м. Львова по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про що складено акт № 57 від 19 червня 2015 року в якому зафіксовано порушення позивачем наступних вимог закону, зокрема:
абзацу 2 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а саме: невірно визначено розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності залежно від страхового стажу ОСОБА_1 у розмірі 3283,54 грн;
пункту 1 частини 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: невірно визначено розмір допомоги по тимчасовій непрацездатності залежно від страхового стажу ОСОБА_1 у розмірі 1470,62 грн.
За результатами перевірки та на підставі складеного акта виконавчою дирекцією Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 7 липня 2015 року винесено рішення № 40 про повернення квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яким визначено, що загальна сума страхових коштів, які в десятиденний термін від дня отримання рішення підлягають перерахуванню до виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, становить 6595,50 грн (з них неправомірна витрачена сума страхових коштів - 5757,10 грн, штраф - 838,40 грн.

6. Вважаючи таке рішення відповідача неправомірним, квартирно-експлуатаційний  відділ м. Львова звернувся до суду із позовом. 

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 до працевлаштування у квартирно-експлуатаційний  відділ м. Львова у період з 31 липня 2002 року по 14 серпня 2012 року проходив військову службу у Збройних Силах України. У вказаний період часу ОСОБА_1 з жовтня 2007 року по 14 серпня 2012 року працював на прокурорсько-слідчих посадах у військовій прокуратурі Західного регіону України із залишенням на військовій службі. Після звільнення з військової служби 20 березня 2013 року ОСОБА_1 розпочав трудову діяльність у квартирно-експлуатаційному відділі м. Львова. У подальшому, у разі представлення ОСОБА_1 листків непрацездатності, останньому під час визначення тривалості страхового стажу було враховано час проходження військової служби у Збройних Силах України і роботу у цей період в органах прокуратури, і з відповідно, визначено розмір допомоги по тимчасовій втраті працездатності з урахуванням положень статей 3, 8, 19, 21, 22 Конституції України, а також того, що з його грошової забезпечення за цей період сплачувалися відповідні страхові внески.
Розглядаючи справу за відсутності третьої особи - ОСОБА_1 або його представника, як суд першої так і суд апеляційної інстанції позбавили останнього можливості надати суду документи в обгрунтування правомірної позиції квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова.

8. Виконавчою дирекції Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності подано заперечення на касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року, в яких вона просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

9. Відзиву на касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року ОСОБА_1  не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

11. Згідно із статтею 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають: 
1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах; 
2) члени колективних підприємств, сільськогосподарських та інших виробничих кооперативів. 

12. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем або нею страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

13. Відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах:
60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до п`яти років;
80 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п`яти до восьми років;
100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років;
100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, віднесеним до 1 - 4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; одному з батьків або особі, що їх замінює та доглядає хвору дитину віком до 14 років, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи; ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особам, віднесеним до жертв нацистських переслідувань відповідно до Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», донорам, які мають право на пільгу, передбачену статтею 10 Закону України «Про донорство крові та її компонентів».

14. З 1 січня 2015 року діє визначення страхового стажу зазначене у частині 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»  страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем або нею страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

15. Згідно із статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам залежно від страхового стажу в таких розмірах:
1) 50 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж до трьох років;
2) 60 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від трьох до п`яти років;
3) 70 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж від п`яти до восьми років;
4) 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, які мають страховий стаж понад вісім років;
5) 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу) - застрахованим особам, віднесеним до 1-4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; одному з батьків або особі, що їх замінює та доглядає хвору дитину віком до 14 років, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи; ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; особам, віднесеним до жертв нацистських переслідувань відповідно до Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»; донорам, які мають право на пільгу, передбачену статтею 10 Закону України «Про донорство крові та її компонентів».

16. Пунктом 12 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є особи, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України, органах Міністерства внутрішніх справ України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Платниками єдиного внеску є військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; осіб, які проходять строкову військову службу у ЗСУ, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, СБУ, органах МВС та службу в органах і підрозділах цивільного захисту. 

18. Оскільки за військовослужбовців не перераховують частину єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, то до страхового стажу для оплати листків непрацездатності час проходження військової служби не зараховують.

19. До набрання чинності Закону країни «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначення страхового стажу регулювалось Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», яким не передбачалась сплата страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за військовослужбовців. 

20. Таким чином, військова служба за період з 28 лютого 2001 року (дата набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням») по 1 січня 2015 року не зараховують до страхового стажу для оплати листків непрацездатності. 

21. Крім того, статтею 6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» не передбачено включення до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, учнів, курсантів, студентів, і відповідно не передбачено сплату за них страхових внесків до Фонду, тому періоди навчання після 28 лютого 2001 року до страхового стажу не включаються.

22. Частиною 2 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

23. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від                    20 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

        Суддя-доповідач          Н.В. Коваленко

судді                                                                                                           Я.О. Берназюк
                                                                                                               І.В. Желєзний