Ухвала
21 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 462/74/19
провадження № 61-3237ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,                            Журавель В. І., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 07 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року у справі за позовомОСОБА_1 , заінтересовані особи: Залізнична районна адміністрації Львівської міської ради як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 про призначення опікуна недієздатній особі,
ВСТАНОВИВ:
17 лютого 2020 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Залізничного районного суду міста Львова від                                 07 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від                            18 листопада 2019 року у вказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2020 року підстави наведені у касаційній скарзі визнані неповажними, роз`яснено особі, яка подала касаційну скаргу право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою у якій навести інші підстави для поновлення строку. Крім цього, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху через невідповідність змісту скарги вимогам статті 392 ЦПК України, надано особі, яка подала касаційну скаргу, строк для усунення її недоліків.
Відповідно до інформації, отриманої за ідентифікатором поштового відправлення № 0306304111145 на веб-сайті ПАТ «Укрпошта», поштові відправлення з ухвалою від 02 березня 2020,вручено 11 березня 2020 року особисто ОСОБА_1 
21 березня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначено, що оскаржена постанова апеляційного суду отримана нею 17 грудня 2019 року, а строк на касаційне оскарження пропустила через відмову центру надання безоплатної правової допомоги підготувати касаційну скаргу. 
Згідно із частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
У повторно поданій заяві про поновлення строку на касаційне оскарження зазначені ті ж обставини, які ухвалою Верховного Суду від                                                     02 березня 2020 року визнані неповажними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, інші підстави для поновлення цього строку не наведені.
У відповідності до абзацу 2 частини третьої статті 393 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Оскільки наведені ОСОБА_1 в заяві підстави для поновлення строку касаційного оскарження є неповажними, у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на оскаржені судові рішення належить відмовити.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 07 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Залізнична районна адміністрації Львівської міської ради як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 про призначення опікуна недієздатній особі.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                М. М. Русинчук
                                                                                                            Н. О. Антоненко
                                                                                                     В. І. Журавель