Номер провадження: 22-ц/813/4621/20 
Номер справи місцевого суду: 495/5454/17
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів Цюри Т.В., Гірняк Л.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2019 року про виправлення описки, постановлену під головуванням судді Шевчук Ю.В., -
в с т а н о в и в:
У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та поділу спільної сумісної власності подружжя.
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділу спільної сумісної власності подружжя.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2018 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задоволені. Вирішено питання про судові витрати.
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про виправлення описки у судовому рішенні, оскільки в резолютивній частині не вірно була зазначена сума судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 .
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2019 року заява ОСОБА_2 задоволена.
Внесеніз міни в резолютивну частину рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2018 року, з зазначенням вірної суми витрат по сплаті судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у сумі 8000 грн.
В решті рішення суду залишено без змін.
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд не звернув увагу на те, що описку, яку просив виправити ОСОБА_2 у рішенні суду не є опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України.
Відзиву до суду надано не було.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про виправлення описки, зі внесенням зміну судове рішення, зазначивши суму витрат по сплаті судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, щоу рішенні суду допущена описка, яка підлягає виправленню.
Проте з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що у липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та поділу спільної сумісної власності подружжя.
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділу спільної сумісної власності подружжя.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2018 року позов ОСОБА_2 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та поділу спільної сумісної власності подружжя задоволений. Судом встановлений факт, що об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є майно: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,25 га, яка розташована за вказаною адресою;транспортний засіб, а саме легковий пасажирський автобус Opel-Vivaro 2006 року випуску та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину вищевказаного майна: житлового будинок, земельної ділянки та транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1600 грн.
Зустрічний позов ОСОБА_1 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та поділу спільної сумісної власності подружжя задоволений. Судом встановлений факт, що об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є майно: об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,2271 га, яка розташована за вказаною адресою; транспортний засіб, а саме автобус пасажирський Mercedes-Benz 316CRDI 2000 року випуску; причіп до легкового автомобіля бортового (марка, модель 814000 ), 2007 року випуску та визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вищевказаного майна:об`єкту незавершеного будівництва, земельної ділянки, транспортного засобу та причепу до легкового автомобіля. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 10 липня 2019 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2018 року скасовано в частині зустрічного позову щодо транспортного засобу автобусу пасажирського Mercedes-Benz 316CRDI 2000 року випуску. В скасованій частині ухвалене нове рішення, яким в задоволені зустрічного позову про встановлення, що автобус пасажирський Mercedes-Benz 316CRDI 2000 року випуску є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного транспортного засобу відмовлено. В інший частині рішення залишено без змін.
11 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про виправлення описки у судовому рішенні, зазначивши, що суд помилково в резолютивній частині допустив описку, не вірно зазначивши суму судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 , а саме стягнув 640 грн. замість 8000 грн., у зв`язку з чим просив виправити допущену описку та вірно зазначити суму судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 8000 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Це помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів тощо.
Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.
Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку : пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.
У п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільтній справі» від 18.12.2009 №14 роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на неможливість реалізації судового рішення чи його прав осудності.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 в заяві просив про виправлення описки у розмірі стягнутого судом з ОСОБА_1 судового збору, виправивши описку з 640 грн. на 8000 грн., що не відповідає ст. 269 ЦПК України, оскільки передбачено ст. 270 ЦПК України.
Відповідно до п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Тобто, суд на наведене, уваги не звернув та вніс зміни в резолютивну частину судового рішення, змінивши по суті його зміст в частині вирішення питання про судові витрати, що можливо лише при ухваленні додаткового рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими.
Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про виправлення описки, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка не відповідає вимогам закону.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про виправлення описки, з підстав та мотивів, викладених вище.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 вересня 2019 року- скасувати.
Прийняти постанову.
Заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та поділу спільної сумісної власності подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділу спільної сумісної власності подружжя - залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 03 червня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Т.В. Цюра

______________________________________Л.А. Гірняк