УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 676/6589/19
Провадження № 22-ц/4820/955/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 травня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 676/6589/19 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2020 року (суддя Бондар О.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначалось, що від шлюбу сторони мають троє дітей, двоє з яких є неповнолітніми. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09 січня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Посилається на те, що повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Національній академії Державної прикордонної служби України та потребує витрат на навчання. Вказує, що відповідачка зобов`язувалась надавати допомогу на утримання сина, проте допомоги не надає.
Враховуючи наведене, позивач просив стягнути аліменти з ОСОБА_2 на його користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення сином двадцяти трьох років.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вказаним вище рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що висновок суду про те, що відповідач не в змозі надавати кошти на утримання сина ОСОБА_3 є безпідставним. Вказує, що відповідач працює, отримує допомогу на новонароджену дитину та не заперечує надавати допомогу на утримання сина у розмірі 2000 грн., що було підтверджено в судовому засіданні свідком ОСОБА_4 . Посилається на те, що покази свідка ОСОБА_4 зазначені в оскаржуваному рішенні не відповідають тим показам, які свідок давала в судовому засіданні.
Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином сторін.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09 січня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 4).
З копії довідки Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького від 16.07.2019 № 739 вбачається, що ОСОБА_1 навчається в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, термін навчання - 4 роки на денній (очній) формі навчання (а.с. 11).
Відповідач ОСОБА_2 перебуває у відпустці з 28 листопада 2019 року по 15 квітня 2020 року в зв`язку з народженням дитини (а.с. 83).
Згідно з довідкою про доходи від 13 січня 2020 року № 9 ОСОБА_1 під час навчання Національної академії Державної прикордонної служби України з серпня 2018 року по грудень 2019 року отримав грошове забезпечення в розмірі 12860,74 грн. (а.с. 108).
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15 січня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, з 02.10.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 110).
З довідки ТОВ «Комплект - Сервіс» м. Познань від 22.01.2020 вбачається, що заробітна плата ОСОБА_2 за грудень 2019 року становить 1003,16 злотих, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 22.01.2020 еквівалентно 6376,19 грн. (а.с. 109).
Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Як передбачено ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
- наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
- інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Отже, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦК України).
В свою чергу, позивач не довів існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є його процесуальним обов`язком, не надав будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітнього сина потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо).
З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки вона працює, отримує допомогу на новонароджену дитину, має сім`ю та чоловіка, який також працює та має дохід, оскільки щодо цих обставин судом досліджувались наявні у справі докази, та суд першої інстанції відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 382, 384 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 28 травня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                                А.П. Корніюк

       О.І. Талалай