ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4171/20 Справа № 213/3538/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Зубакової В.П.,
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,
секретар судового засідання: Євтодій К.С.
сторони
позивачка: ОСОБА_1 , як законний представник малолітнього ОСОБА_2 ,
відповідач: Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційні скарги позивачки  ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв Ігор Григорович та Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року, яке ухвалене суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 13 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року  позивачка ОСОБА_1 , як законний представник малолітнього ОСОБА_2 , від імені та інтересах якої діє адвокат Гузєв І.Г., звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві.
Позов мотивовано тим, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов`язків електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», на теперішній час Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», (надалі - АТ «ПІВДГЗК»). По факту нещасного випадку був складений Акт № 3 форми Н-1 «Про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом» від 01.07.2015 року, відповідно до висновків якого причинами нещасного випадку, внаслідок якого загинув ОСОБА_3 , та який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині 26 хвилин, є невиконання вимог інструкції з охорони праці та невиконання посадових обов`язків працівниками підприємства, смерть ОСОБА_3 наступила внаслідок ураження електричним струмом. 
ОСОБА_2 втратив свого рідного батька коли йому виповнилося всього один рік та вісім місяців. В п`ятирічному віці він дізнавшись про смерть батька, зазнав сильного емоційного та психологічного потрясіння. На сьогодні ОСОБА_2 позбавлений батьківського спілкування, турботи та любові рідного батька. Після загибелі батька, його нормальні життєві зв`язки були знищенні, він постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу, перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про батька постійно переслідують його. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказування іншими засобами доказування.
Розмір моральної шкоди позивачка оцінює у 834 600,00 гривень, яку просить стягнути з відповідача на її користь без утримання податків та зборів.    
Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу  Дніпропетровської області від 03 лютого 2020  року позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 задоволено частково. 
Стягнуто з Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , 200 000 (двісті тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю його батька на виробництві без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 2000,00 грн.
В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивачка  ОСОБА_1 , як законний представник малолітнього  ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв Ігор Григорович, ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь ОСОБА_2 , просить збільшити її розмір до 834 600,00 гривень, оскільки він не відповідає глибині моральних страждань ОСОБА_2 та принципу розумності, виваженості і справедливості. Втрата батька є втратою, що не може бути відновлена, а тому його душевні страждання будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть батька позбавила позивача можливості виховуватись у повній родині, відчувати любов та опіку батька, якого ніхто і ніколи не замінить. Після загибелі батька, нормальні життєві стосунки ОСОБА_2 були знищені, він до теперішнього часу відчуває почуття туги та самотності. При цьому, наводить в апеляційній скарзі, як приклад, Постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 210/5258/16-ц, якою з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 275 000 гривень, за умови що позивачем втрачено 100 % професійної працездатності. Також посилається на постанову Верховного Суду України від 19 грудня 2011 року по справі № 6-65цс11, якою визнано розумним та справедливим розмір грошової компенсації на відшкодування батькам моральної шкоди, завданої вбивством їх сина в 1 мільйон гривень.
В апеляційній скарзі відповідач АТ «ПІВДГЗК» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачці, яка діє як законний представник малолітнього ОСОБА_2 , в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, на необґрунтованість рішення та на його незаконність. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що настання нещасного випадку знаходиться в прямому причинному зв`язку від дій потерпілого, внаслідок чого в діях відповідача відсутня протиправна поведінка. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів щодо спричинення моральної шкоди позивачу. На думку представника відповідача, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачки  ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв Ігор Григорович, відповідач АТ «ПІВДГЗК» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, від адвоката Гузєва І.Г., який діє від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 - законного представника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за відсутності його та позивачки ОСОБА_1 , що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 є сином загиблого ОСОБА_3 (а.с.38).
ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині 26 хвилин в кар`єрі на горизонті -150м блоку -150/-165м північного борта кар`єра, в маркшейдерських вісях Х: 116-112, Y: 81-85, в «проміжному пункті приключення» господарський №221 гірничої дільниці з видобутку руди №2 Рудоуправління ПАТ «ПІВДГЗК» під час виконання трудових обов`язків електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування внаслідок ураження електричним технічним струмом ОСОБА_3 загинув.
Смерть ОСОБА_3 настала під час спроби відключення вхідного високовольтного кабелю в ППП господарський №221, який знаходився в кар`єрі на горизонті -150м блоку -150/-165м північного борта кар`єра, в маркшейдерських вісях Х: 116-112, Y: 81-85, гірничої дільниці з видобутку руди №2 Рудоуправління ПАТ «ПІВДГЗК»
Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів  цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 15 травня 2015 року, актовий запис № 823, ОСОБА_3 помер у віці 30 років, причина смерті - вплив електричного струму (а.с.10,11).
По факту нещасного випадку було складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині 26 хвилин у ПАТ «ПІВДГЗК», відповідно до висновку якого нещасний випадок стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині 26 хвилин, смерть ОСОБА_3 наступила внаслідок ураження електричним технічним струмом. В розділі 6 зазначеного Акту встановлено осіб, які допустили порушення законодавства  про охорону праці, що призвели до смерті ОСОБА_3 (а.с. 20-30).
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку із смертю батька.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування ПАТ «ПІВДГЗК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПІВДГЗК», моральної шкоди ОСОБА_2 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_1 , у зв`язку зі смертю батька, який загинув в результаті нещасного випадку на виробництві.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
З аналізу змісту ст. 1167 ЦК України вбачається, що підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вина останнього.
Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Вказані підстави відповідальності ПАТ «ПІВДГЗК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПІВДГЗК», за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_3 , судом першої інстанції встановлені в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: Актом  проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 01 липня 2015 року, яким встановлена вина, крім ОСОБА_3 , енергетика гірничої дільниці з видобутку руди № 2 Рудоуправління ПАТ «ПІВДГЗК» ОСОБА_4 , які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці та своїх посадових інструкцій, що у сукупності й стало причиною нещасного випадку (а.с.20-30).
У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності вини відповідача, колегія суддів вважає безпідставними.
Факт заподіяння моральної шкоди ОСОБА_2 у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, син загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , у зв`язку із втратою батька, переживає душевні та психологічні страждання, позбавлений можливості отримувати від нього піклування та матеріальну допомогу, що тягне за собою порушення його нормальних життєвих зв`язків та докладання з його боку додаткових зусиль для організації свого життя. 
Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною.
З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу.
Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь ОСОБА_2 , який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Смерть рідної людини, це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.
Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.
Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку він отримав у зв`язку зі смертю рідної людини, конкретні обставини по справі, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, який втратив турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає що визначений   розмір моральної шкоди, відповідає засадам розумності, виваженості.
У зв`язку з чим доводи апеляційних скарг про те, що розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає безпідставними.
Доводи, викладені в апеляційних скаргах зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України,   оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості й підстави для його зміни у відповідності до доводів апеляційних скарг відсутні, тому апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги  ОСОБА_1 , як законного представника малолітнього ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Гузєв Ігор Григорович та Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - залишити без задоволення.
Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 24 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: