Справа № 756/1785/20                                                                                 Головуючий у суді І інстанції Шевчук А.В.
Провадження № 33/824/1722/2020                                                                                               Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ст. 124  КУпАП
                                                                                        
                                                    П О С Т А Н О В А
іменем України
 
02 червня 2020 року                                                                                 м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю ОСОБА_1 , захисника  Черняк О.О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 21.02.2020 року щодо 
 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 
та
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
 
                                                     В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови судді, 09.12.2019 року о 18 годині 15 хвилин по вул. Сім`ї Кульженків (перехрестя з вул. Лугова) у м. Києві, ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «FORD», д.н.з.   НОМЕР_1 , здійснила виїзд на регульоване перехрестя, на сигнал світлофора, що забороняє рух (жовтий), внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «MITSUBISHI», д.н.з.       НОМЕР_2 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_4 порушила п. 8.7.3(ґ) Правил дорожнього руху.
 
Окрім того, 09.12.2019 року о 18 годині 15 хвилин по вул. Сім`ї Кульженків (перехрестя з вул. Лугова) у м. Києві, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI», д.н.з.        НОМЕР_2 , виїхав на перехрестя на сигнал світлофора, що забороняє рух (жовтий) та, виконуючи маневр повороту ліворуч не дав дорогу транспортному засобу «FORD», д.н.з.                                   НОМЕР_1 , що рухався в зустрічному напрямку, чим спричинив ДТП, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3(ґ), 10.4. Правил дорожнього руху.
 
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 21.02.2020 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.; ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком 6 місяців, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
 
На вказану постанову ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить її змінити в частині, що стосується накладення на нього адміністративного стягнення та застосувати щодо нього штраф у розмірі, передбаченому ст. 124 КУпАП. Не оспорюючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, вимоги обґрунтовує тим, що попри спільну його та ОСОБА_4 вину, до нього було застосовано більш суворий вид адміністративного стягнення. Однак, при цьому судом першої інстанції не було з`ясовано всіх обставин справи та не було взято до уваги те, що на його утриманні перебуває малолітня донька та онкохвора мати, яка потребує частих відвідин лікаря, сама автомобіля не має і він, після смерті брата, є єдиним сином. Окрім того, його працевлаштування в ТОВ «ФРАМХІМВЕТПОСТАЧ» передбачає керування автомобілем, і позбавлення його права керування транспортним засобом, залишить його сім`ю без доходу. Матеріали справи не містять відомостей, які б негативно його характеризували, він частково визнав вину та має безперервний водійський стаж з 1999 року, протягом якого відповідально ставився до обов`язків водія. 
 
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд, та звернувся за правовою допомогою як тільки виявив у Єдиному реєстрі судових рішень постанову, яка його стосується, тому строк пропущено з поважних причин.
 
Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Так, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду  містаКиєва від 21 лютого 2020 року, оскільки про розгляд справи він не повідомлявся та участі в судовому засіданні  не приймав, про наявність судового рішення дізнався з реєстру судових рішень і відразу звернувся до суду, тому визначений законом строк було пропущено ним з поважних причин.  
 
Враховуючи, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав і свобод особи є закріплення права на судовий захист, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
 
 Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_1 та його захисника,  які  підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.
 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
 
Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Загальні положення накладення адміністративного стягнення визначені в ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні адміністративного стягнення має бути враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан.
 
При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог чинного законодавства дотримано в повному обсязі  не було.
 
Висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.  124 КУпАП є правильним, що підтверджується матеріалами справи та ніким не оспорюється.
Разом з тим, заслуговує на увагу посилання апелянта на суворість призначеного адміністративного стягнення.
 
Так, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців, суддя не дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП. Суд недостатньо врахував   особу правопорушника та не навів мотиви накладення саме такого виду адміністративного стягнення.
 
Так, в судовому засіданні  при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 свою вину визнав та зазначив, що  має водійський стаж з 1999 року, має на утриманні  малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та матір, яка хворіє на онкологічне захворювання і якій він допомагає. Крім того, він   працює  в   ТОВ «ФРАМХІМВЕТПОСТАЧ» і в його обов`язки входить   керування автомобілем, перевезення вантажів і експедиційний супровід, що вимагає обов`язкової наявності посвідчення водія відповідної категорії,   а накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами поставить у складне матеріальне  становище як  його, так і  всю родину.  
 
Вказані обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції через неповідомлення ОСОБА_1 про дату судового засідання, а  тому оскаржувана постанова підлягає зміні в частині призначеного адміністративного стягнення.
 
З огляду на наведене, вважаю за можливе задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та пом`якшити призначене йому судом першої інстанції адміністративне стягнення з позбавлення права керувати транспортними засобами на штраф.
 
 Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В: 
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 21.02.2020 року. 
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
 
Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 21.02.2020 року змінити в частині накладеного на ОСОБА_1     стягнення.
 
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
 
В решті постанову судді залишити без змін.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

              Суддя                                                                  О.М. Капічон