УХВАЛА

21 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  908/1468/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.  С. - головуючого, Берднік І.  С., Сухового В.  Г.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26 лютого 2020  року (головуючий - Дармін М. О., судді - Іванов О. Г., Подобєд І. М.) у справі
за позовом Приватного підприємства «Могучий»
до: 1. Промінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, 2. Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області
про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2020 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26 лютого 2020 року у справі №  908/1468/19, подана 30 березня 2020  року.
Ухвалою Суду від 16 квітня 2020 року наведену касаційну скаргу залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із несплатою судового збору і надано скаржникові строк для усунення недоліків до 15 травня 2020 року.
Оскільки касаційну скаргу подано безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду без матеріалів справи, у колегії суддів не було можливості з`ясувати дійсну вартість спірного майна і належну до сплати точну суму судового збору, тому Головному управлінню Держгеокадастру у Запорізькій області необхідно було сплатити 200  % * вартість майна  *  1.5  %.
13 травня 2020 року до Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено платіжне доручення від 05 травня 2020 року № 484 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 5  288,86 грн, з чого виходить, що вартість спірного майна становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн станом на 2020  рік). Інших доказів вартості спірного майна до Верховного Суду не надано.
Зазначене підтверджується і сумами судового збору, стягнутого господарським судом апеляційної інстанції з відповідачів.
За наслідками перевірки матеріалів касаційної скарги Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 908/1468/19 зважаючи на таке. 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Аналогічні положення закріплено і в частині 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України, за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до статті 15 цього Кодексу суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Так, за змістом пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 цього Кодексу не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в)справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;  г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково. 
Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2)  справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
У пункті 2 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Оскільки вартість спірного майна становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням положень Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута у касаційному порядку лише за наявності для цього підстав, передбачених у пункті 2 частини 3 статті 287 зазначеного Кодексу. 
Так як у касаційній скарзі не наведено передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підстав для перегляду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 26 лютого 2020  року у малозначній справі №  908/1468/19, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
За таких обставин, керуючись статтями 2, 12, 15, 17, 163, 232, 234, 287, 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26 лютого 2020  року у справі №  908/1468/19. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              І.  С. Міщенко 

Судді                                                                                                           І.  С. Берднік          
                                                                                                                    В.  Г. Суховий