Справа № 344/1664/20 
Провадження № 22-ц/4808/679/20 
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П. 
Суддя-доповідач Ясеновенко 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року          м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої                        Ясеновенко Л.В.,
суддів:                        Пнівчук О.В., Томин О.О.,
секретаря                        Капущак С.В.,
з участю                        сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене у складі судді Ковалюк І.П. 02 березня 2020 року в м. Івано-Франківську, 
в с т а н о в и в :
03 лютого 2020 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом до  ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В заяві зазначила, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.11.2011 року розірвано шлюб, який був зареєстрований між нею та відповідачем 25.01.2002 року.
В даному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 .
Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач не бере участь у вихованні та матеріальному забезпеченні потреб дитини, яка навчається у випускному класі школи та потребує додаткових занять для продовження навчання та отримання професії, які вона самостійно оплатити не в змозі, а забезпеченням дитини одягом, предметами першої необхідності та всім необхідним займається тільки вона і між сторонами не досягнуто домовленості про спосіб участі відповідача в утриманні дитини, позивач просила ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 на її користь на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно.
Рішенням Івано-Франківського міського судувід 02 березня 2020 року позов задоволено частково.
Постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітня, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 03 лютого 2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, а також, що батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховував матеріальне становище сторін, інтереси дитини та, виходячи з принципів розумності і справедливості, дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у визначеному розмірі. 
У апеляційній скарзі відповідач посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.
Зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки поданим доказом щодо його матеріального стану.
Так, після розлучення із позивачкою його сімейний стан змінився, а саме, він створив нову сім`ю, і дружина, з якою він проживає однією сім`єю, одержує соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. При цьому, у нього на вихованні перебувають двоє малолітніх дітей.
Вказує, що він офіційно здійснює догляд за особою похилого віку, у зв`язку з чим не має права працювати на іншій роботі чи виїздити за кордон на заробітки, а його дохід згідно довідки органу соціального захисту населення складає 404,75 грн. на рік. До того ж, він отримав травму ключиці та знаходиться на обліку у лікаря-хірурга.
Також зазначає, що він постійно допомагає синові, який через пів року досягне повноліття, та за домовленістю з позивачкою, яка обіцяла не звертатися з позовом про стягнення аліментів, він не звертався з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя.
Крім того вказує, що згідно вимог СК України та ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів не може перевищувати 50 % заробітної плати, тому у зв`язку з його низьким доходом він навіть не може сплачувати аліменти в межах 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що складає 1 109,00 грн.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати з нього на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1 109,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.
ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Встановлено, що сторони з 25.01.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11.11.2011 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області по справі № 0907/2-6819/2011 (а.с. 3).
Від шлюбу в сторін є син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10.02.2003 року серія НОМЕР_1 (а.с. 4).
Згідно довідки № 1 про склад сім`ї або зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Оселя на Урожайній», до складу сім`ї позивачки також входить син  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  (а.с. 7).
Відповідно до копій свідоцтв про народження від 01.11.2018 року серія НОМЕР_2 та від 24.09.2014 року серія НОМЕР_3 відповідач є батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю яких є ОСОБА_5 (а.с. 26-27).
Згідно довідки Управління соціального захисту населення Підгаєцької районної державної адміністрації від 13.03.2020 року № 262/05 ОСОБА_5 перебуває на обліку в управлінні як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям по 31.07.2020 року (а.с. 53).
Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Підгаєцька центральна районна лікарня» Підгаєцької районної ради від 23.03.2020 року № 37 відповідач знаходиться на обліку у лікаря-хірурга з 04.02.2020 року по даний час (а.с. 54). 
Згідно довідки Білокриницької сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області від 20.03.2020 року № 136 ОСОБА_5 проживає разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без реєстрації на одній житловій площі з відповідачем. Також відповідно до вказаної довідки діти перебувають на утриманні відповідача та ОСОБА_5 , яка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, і відповідач здійснює догляд за особою похилого віку (а.с. 55). 
Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом вказаних норм закону обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 184СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень;
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, а також врахувавши інтереси дитини, яка навчається у випускному класі школи та потребує додаткових занять для продовження навчання та отримання професії, а також величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та обґрунтовано визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 2 000 грн. щомісячно. 
Колегія суддів також враховує те, що відповідачем не подано належних та допустимих доказів, якими підтверджується його скрутний майновий стан, а згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У зв`язку з цим посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей та на те, що він офіційно здійснює догляд за особою похилого віку, у зв`язку з чим не має права працювати на іншій роботі чи виїздити за кордон на заробітки, а його дохід є незначним, не приймаються до уваги, тому не є підставою для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів, який є необхідним для забезпечення дитині належних умов для її фізичного, розумового, морального та соціального розвитку.
Також безпідставними є доводи апелянта щодо того, що він знаходиться на обліку у лікаря-хірурга, оскільки він здійснює догляд за особою похилого віку, а такий догляд може здійснювати виключно працездатна особа.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Частиною п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 02 березня 2020 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча                                                                        Л.В. Ясеновенко
Судді:                                                                                О.В. Пнівчук
                                                                               О.О. Томин

Повний текст постанови складено 26 травня 2020 року.