Ухвала
Іменем України 
1 червня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-1687 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –       ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року.
 
Суть питання та встановлені судом обставини
 
Захисник в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку вироку Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року та ухвали Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року.
 
Мотиви Суду
 
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, ч. 1, ч. 4 ст. 427 КПК України визначено, що касаційна скарга подається в письмовій формі та підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
 
Стаття 50 КПК України передбачає, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
-свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
-ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
 
Цих вимог захисником ОСОБА_4 не дотримано. Також, касаційна скарга із додатками, яка була надіслана на електронну адресу суду, не підписана електронним цифровим підписом скаржника.
 
З огляну на це, Суд позбавлений можливості встановити  має особа, яка звернулася із касаційною скаргою, право на її подачу.
 
Окрім цього, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
 
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
 
Однак, ОСОБА_4 , обґрунтовуючи незаконність постановлених судових рішень, наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також оцінки місцевим судом доказів, із якою він не погоджується, що з огляду на положення ст. 433 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
 
Крім цього, ч. 5 ст. 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Усупереч вищезазначеної вимоги скаржник не долучив копії оскаржуваного вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду.
 
У зв`язку з відсутністю оскаржуваних судових рішень Суд позбавлений можливості визначитись, що таке судове рішення існує, а касаційна скарга подана із дотриманням вимог ст.ст. 424 – 427 КПК України, а тому не можна вирішити питання, чи є підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Також, згідно до ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
 
Натомість, захисником до поданої касаційної скарги, додано лише одну її копію із додатками, хоча із її змісту вбачається, що учасників провадження значно більше.
 
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
 
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
 
З цих підстав Суд постановив:
 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 13 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:   
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                             ОСОБА_3