ПОСТАНОВА
Іменем України

16 квітня 2020 року

Київ
справа № 826/8049/15
провадження № К/9901/38677/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва у складі судді Данилишин В.М. від 7 жовтня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Губської О.А.,          Беспалова О.О., Парінова А.Б. від 29 червня 2017 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:
- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо визнання нікчемними укладених із позивачем договору банківського вкладу № 03/1067-2014 від 26 березня 2014 року, договору банківського рахунку № 8618 від 13 червня 2014 року та усіх трансакцій за цими правочинами, а також щодо зупинення перерахування/виплати за вказаними трансакціями та правочинами;
- визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. від 29 серпня 2014 року № 61  в частині, що стосується ОСОБА_1 ;
- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо невключення ОСОБА_1 до повного переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Л.О. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Л.О. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника - ОСОБА_1 , якій необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладами у ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до реєстру вкладників (загального реєстру вкладників), які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк»  Пантіної Л.О. в частині визнання нікчемними договору банківського вкладу від 26 березня 2014 року № 03/1067-2014 та договору банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 8618, укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк», оформлене наказом № 61 від 29 серпня 2014 року.
Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. щодо непередачі інформації стосовно коштів, які обліковуються на картковому рахунку ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за картковим рахунком у ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Л.О. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Л.О. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Старокиївський банк» відповідно до договору банківського вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що правочини є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.
Позивач як вкладник банку не має нести відповідальність за дії інших осіб - співробітників банку. Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями щодо стягнення грошових коштів зі співробітників банку, в разі визнання таких осіб винними у вчиненні злочину судовим рішенням.
Під час судового розгляду справи представники відповідачів не надали суду доказів того, що відповідні особи звільнені з банку, наявні вироку суду або рішення суду щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
Фондом гарантування вкладів фізичних осіб під час судового розгляду справи не надано суду доказів вчинення дій щодо повернення коштів на рахунки, з яких вони були перераховані за договорами, що визнані нікчемними. Отже, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не надано суду доказів щодо вчинення дій із застосування наслідків нікчемності договорів, які визначені законом.
Доказів про порушення позивачем приписів постанови Національного банку України від 12 травня 2014 року № 276/БТ Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не надано.
Відповідачами не наведено суду доказів того, що до позивачів під час укладання відповідних договорів банківського рахунку та банківського вкладу доведена інформація, що ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії проблемних.
Договори банківського рахунку та банківського вкладу від 11 червня 2014 року              № 8580, № 06/1260-2014, укладені позивачем із ПАТ «Старокиївський банк», до віднесення останнього до категорії неплатоспроможних та до запровадження тимчасової адміністрації.
Відповідачами не надано доказів, що правочини (договори) банку із позивачами є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Враховуючи, що під час судового розгляду справи відповідачами не наведено суду доказів щодо наявності правових підстав, з яких договори банківського рахунку та банківського вкладу позивача є нікчемними в силу закону, наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію                ПАТ «Старокиївський банк» від 29 серпня 2014 року № 61 в частині визнання нікчемними та зупинення перерахувань/виплат за транзакціями за вище зазначеними договорами, є необґрунтованим.

4. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року змінено, шляхом виключення у другому абзаці резолютивної частини постанови слова «договору банківського вкладу від 26 березня 2014 року № 03/1067-2014».
В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від                            7 жовтня 2015 року залишено без змін.

5. Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції у другому абзаці резолютивної частини своєї постанови помилково скасував рішення уповноваженої особи Фонду, оформлене наказом № 61 від 29 серпня 2014 року у частині визнання нікчемними договору банківського вкладу від 26 березня 2014 року № 03/1067-2014, оскільки з матеріалів справи, згадуваним наказом було визнано нікчемним лише договір банківського рахунку від                             13 червня 2014 року № 8618 між позивачем і банком, а не договір банківського вкладу.
  
Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, уповноважена особо Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіна Л.О. звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду              м. Києва від 7 жовтня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 березня 2014 року між ОСОБА_1  (вкладник) та ПАТ «Старокиївський банк» (банк) укладений договір банківського вкладу № 03/1067-2014 відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок № 2630 1 501844001 «Оптимальний стандарт»  у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 12072,45 грн у тимчасове строкове користування на строк до 19 червня 2014 року. 
Крім того 13 червня 2014 року між ОСОБА_1 (клієнт) та ПАТ «Старокиївський банк» (банк) укладено договір банківського рахунку № 8618 згідно умов якого банк за заявою клієнта відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта                    № НОМЕР_1 у доларах США, та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк». 
Згідно виписки з особового рахунка  позивача за період з 13 червня 2014 року по           17 червня 2014 року на вказаний рахунок № НОМЕР_1 позивачем було внесено 13 червня 2014 року 1287,00 доларів США, 16 червня 2014 року - 1278 доларів США, 17 червня 2014 року -  1276 доларів США. 
На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 червня 2014 року № 365 «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17 червня 2014 року прийнято рішення № 50 про запровадження з                              18 червня 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в                       ПАТ «Старокиївський банк».
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О.
Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» запроваджено строком на              3 місяці з 18 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року.
Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року № 563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2014 року    № 92 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О. на період з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2015 року включно.
За результатами засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21 серпня 2014 року складено протокол № 182/14, відповідно до якого вирішено підтримати пропозицію уповноваженої особи щодо тимчасового блокування виплати грошових коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «Старокиївський банк» згідно переліку, рекомендовано уповноваженій особі провести перевірку за виявленими фактами та звернутися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію         ПАТ «Старокиївський банк» Пантіною Л.О. видано наказ № 61 від 29 серпня 2014 року, яким зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами та визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори) згідно переліку, який додається до наказу.
Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію               ПАТ «Старокиївський банк» Пантіна Л.О. листом від 10 листопада 2014 року                           № 709/09-02 повідомила позивача про те, що правочини, в тому числі договір банківського рахунку № 8618 від 13 червня 2014 року та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахункам, відкритим на виконання вказаних договорів, є нікчемними відповідно до вимог частин 2 та 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 

8. Вважаючи протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О.,             ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачка не набула права на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Невключення позивачки до переліку відбулось тому, що договір про відкриття банківського рахунку від 3 червня 2014 року № 8618 та перерахування на цей рахунок коштів є нікчемними правочинами, про що позивача повідомлено відповідними листами.
У ПАТ «Старокиївський банк» на ім`я позивачки 13 червня 2014 року було зараховано кошти в сумі 1287, 00 доларів США, 16 червня 2014 року - 1278, 00 доларів США,             17 червня 2014 року -  1276,00 доларів США, всього 3841,00 доларів США.
В системі автоматизації банку (САБ) було відображено фіктивні операції щодо одночасного зняття коштів та здійснення вкладів на суму 3841,00 доларів США.
У зв`язку із відсутністю грошових коштів в банку було неможливо відобразити в            САБ видачу грошових коштів.
В зв`язку із цим, спочатку відобразилися фіктивні операції з нібито здійснення вкладів та одразу нібито зняття грошових коштів
Впродовж двох хвилин один операціоніст - Рикун Т.А. відобразила оформлення вкладу і одночасну видачу ідентичної суми коштів іншій фізичні особі, вклад якої ділився, що є неможливим для вкладних операцій в разі їх проведення з дотриманням вимог законодавства (ідентифікація особи, копіювання документів, перерахування готівкових коштів) та підтверджує їх фіктивність та відсутність самих вкладників в приміщенні банку під час здійснення операцій.
Зміст цих дій полягає в тому, що фізична особа, яка мала значну суму грошових коштів на рахунку, домовлялась з працівниками банку про те, що вона начебто буде здійснювати «зняття» коштів у межах існуючих лімітів, а інша фізична особа буде «вносити» ці кошти на свій рахунок. Таким чином, грошовий вклад із значною сумою подрібнювався або розподілявся на суми до 200000,00 гривень і цими подрібненими частками фактично «перекидався» на рахунки інших фізичних осіб.
Таке «подрібнення» грошових сум відбувалось у зв`язку з тим, що при ліквідації банку Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплачує не всю суму вкладу, а лише у межах граничного розміру - 200000, грн (статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).
Таким чином, власники грошового вкладу із значною сумою подрібнювали або розподіляли свій вклад на суми до 200000,00 грн і цими подрібненими частками фактично «перекидали» кошти на рахунки інших фізичних осіб. Після такої «фінансової операції» та особа, на рахунок якої надходила ця грошова сума фактично «набувала гарантоване право» отримати ці кошти від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Внаслідок таких дій власник значної суми грошового вкладу міг би отримати від Фонду не 200000,00 грн, як це визначено чинним законодавством, а весь свій вклад, без будь яких обмежень.

10. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано пояснення на касаційну скаргу  уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року, в яких він просить задовольнити касаційну скаргу .

11. Відзиву на касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року ОСОБА_1 не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Відповідно до статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

13. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

14. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. 
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

15. Згідно із положеннями статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

16. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000,00 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

17. Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів. 

18. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття постанови Правління Національного банку України від            17 червня 2014 року № 365 «Про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних», на рахунок ОСОБА_1 , відкритий відповідно до укладеного з ПАТ «Старокиївський банк» договору банківського рахунку № 8618 від 13 червня 2014 року було зараховано суму 3841,00 доларів США.

19. Відповідно до положень статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

20. Частина 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;
5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

21. Відповідно до частини 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

22. З аналізу вищенаведеного слідує, що уповноважена особа Фонду дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

23. Застосовуючи частину 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа, зобов`язані дотримуватися положень частини 2 статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. При цьому колегія суддів зазначає, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частина 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи проведена передбачена частиною 2 статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Український професійний банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

25. Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах № 910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, № 910/24198/16 від 16 травня 2018 року та № 819/353/16 від 04 липня 2018 року.

26. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, воно не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

27. Отже, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

28. Встановлена правова природа згаданого наказу унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_1 відтак не може бути розглянута у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах), а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

29. Вказана правова позиція була викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

30. У направленому на адресу позивача повідомленні від 10 листопада 2014 року          № 709/09-02 зазначено, що правочини, в тому числі договір банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 8618, операції з внесенням та перерахуванням грошових коштів по рахунках, відкритих на виконання вказаних договорів, є нікчемними відповідно до вимог частин 2, 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

31. Разом з тим, ні наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. № 61 від 29 серпня 2014 року, ні повідомлення про нікчемність правочинів від 10 листопада 2014 року                   № 709/09-02 всупереч приписам чинного законодавства не містять посилань на конкретні підстави, визначені статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з якими Уповноважена особа пов`язує нікчемність правочину (договору) банківського вкладу позивача.

32. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність доводів уповноваженої особи Фонду на те, що правочин, укладений позивачем з ПАТ «Старокиївський банк» було визнано нікчемним на підставі пункту 2 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки нею не було наведено факту наявності причинно-наслідкового зв`язку між правочином, який укладено між позивачем та ПАТ «Старокиївський банк», та неплатоспроможністю банку.

33. З аналізу договору банківського рахунку № 8618 від 13 червня 2014 року убачається, що він не містять в собі жодних умов, які б передбачали неплатоспроможність банку або неможливість виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами.

34. Таким чином, з огляду на особливу правову природу діяльності уповноваженої особи  Фонду, обов`язковим є зазначення останнім конкретного пункту частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перелік яких є вичерпним. При цьому положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

35. Зокрема, частинами 1 та 2 статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

36. Разом з тим, така підстава нікчемності правочину, як порушення публічного порядку, не визначена частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відтак, застосування статті 228 ЦК України до спірних правовідносин є необґрунтованим.

37. Як наслідок, варто зауважити, що положення статті 228 ЦК України щодо нікчемності правочину не можуть бути застосовані Фондом чи уповноваженою особою Фонду при здійсненні власних функцій щодо виявлення та віднесення правочину до нікчемних у порядку статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 

38. З приводу доводів заявника касаційної скарги щодо надходження коштів на рахунок позивача внаслідок так званого «дроблення» (розподілу) депозитних рахунків інших клієнтів, на яких була розміщена значна сума коштів, що свідчить про нікчемність вчиненого позивачем та банком правочину, з огляду на те, що укладення договору банківського вкладу відбувалось одночасно із операціями зняття готівки з рахунків інших клієнтів, колегія суддів зазначає, що спеціальна підстава для визнання нікчемними договорів, які відповідають, умовній категорії «договори дроблення», з`явилася 12 серпня 2015 року одночасно з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року № 629-VIII.

39. Цим Законом частину 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» було доповнено спеціальним пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як «здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства». Спрямованість цих законодавчих змін на віднесення до категорії нікчемних, так званих, «договорів дроблення» підтверджується Пояснювальною запискою до проекту закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» (реєстраційний № 2045а від 08 червня 2015 року), який був внесений Кабінетом Міністрів України. У цій Пояснювальній записці зазначено, що проект закону спрямований на, зокрема, розширення переліку підстав, за яких Фонд не відшкодовує кошти за вкладами, які мають ознаки «дроблення». Крім того, саме рішення Верховного Ради України про прийняття Закону № 629 було спрямоване на віднесення до категорії нікчемних, так званих, «договорів дроблення» і це підтверджується стенограмою засідання парламенту від 16 липня 2015 року.

40. Фактично під «дробленням» розуміється переказ депозитних коштів із одного рахунку, сума на якому перевищує гарантовану для відшкодування, на інші депозитні рахунки, як правило, новоутворені, в частинах, які підпадають під виплату Фондом гарантування вкладів.

41. Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З огляду на що, застосування відповідачами посилань на наявність факту «дроблення вкладу» з боку позивача є безпідставним.

42. Слід зазначити, що відповідно до виписки з особового рахунка позивача зарахування коштів на рахунок позивача № НОМЕР_1 відбулось шляхом внесення готівки через касу банку, і це відповідає приписам пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затверджена постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року № 492.

43. Жодних доказів того, що при укладенні типового договору банківського рахунку позивач отримав певні переваги порівняно з іншими клієнтами банку відповідачами надано не було.

44. На цій підставі колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що договір банківського рахунку № 8618 від 13 червня 2014 року, укладений між позивачем та ПАТ «Старокиївський банк», має ознаки нікчемності, як такі, що надавали позивачу певні переваги з іншими клієнтами банку.

45. Таким чином, з матеріалів справи убачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад розміщено на рахунку в ПАТ «Старокиївський банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників                              ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

46. Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в                               ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

47. Вказана правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

48. Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що Фонд або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорюванні дій працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

49. Такі неправомірні або оспорюванні дії повинні доводитися в порядку, зокрема, кримінального провадження, рішення в якому відповідно до статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для адміністративних судів.

50. Суд касаційної інстанції враховує приписи пунктів 4, 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 та ті обставини, що станом на дату розгляду справи у суді відповідний перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вже сформовано та подано на затвердження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» подати додаткову інформацію стосовно          ОСОБА_1 як вкладника, який мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Старокиївський Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

51. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

52. Відповідно до частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

53. Частинами 1, 4 статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

54. Згідно із статтею 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статей 238, 240 цього Кодексу.
55. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

55. За наведених обставин, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від             29 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. в частині визнання нікчемними договору банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 8618, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Старокиївський банк», оформлене наказом № 61 від 29 серпня 2014 року та зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіної Л.О. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягають скасуванню.

56. Провадження в частині вимоги про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк»  Пантіної Л.О. включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягають підлягає закриттю.

Керуючись статтями 238, 341, 345, 349, 350, 351, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 жовтня 2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни в частині визнання нікчемними договору банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 8618, укладеного між ОСОБА_1  та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк», оформлене наказом № 61 від 29 серпня 2014 року та зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівні включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівні включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни в частині визнання нікчемними договору банківського рахунку від 13 червня 2014 року № 8618, укладеного між ОСОБА_1  та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк», оформлене наказом           № 61 від 29 серпня 2014 року закрити.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від                            7 жовтня 2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від                   29 червня 2017 року алишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

       Суддя-доповідач            Н.В.  Коваленко

судді                                                                                                                 Я.О.  Берназюк
                                                                                                                І.В.  Желєзний