ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДОДАТКОВА П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       15 червня 2020 року                 м. Чернівці                 справа № 713/26/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого Лисака І. Н., 
суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.,
секретар: Ковальчук Н.О.,
позивач: ОСОБА_1 , 
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянувши заяву адвоката Бігусяка Михайла Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано наказ фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 №1/12/19-КЗ від 11.12.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 з роботи за прогули без поважних причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді продавця непродовольчих товарів магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 
Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.11.2019 року по 24.02.2020 року в розмірі 14000 грн, відрахувавши з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі, грошову компенсацію за невикористані відпустки за 2016, 2018 та 2019 роки у розмірі 7189 грн, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.05.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 лютого 2020 року скасовано. 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, грошової компенсації за невикористані відпустки та виплату середнього заробітку за затримку розрахунку – відмовлено.
Провадження №22-з/822/39/20                                                                  Категорія 53
11.06.2020 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав заяву про ухвалення додаткового рішення.
Заявник зазначив, що апеляційним судом не вирішено питання про розподіл судових витрат при ухваленні постанови від 28.05.2020 року.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.
Встановлено, що за результатом розгляду справи в апеляційному порядку та ухваленні постанови про задоволення апеляційної скарги судом не було вирішено питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.1-2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Під час ухвалення постанови відповідно до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України апеляційний суд повинен розподілити судові витрати, розмір яких повинен бути доведений заінтересованою особою згідно з вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України.
У січні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, грошової компенсації за невикористані відпустки та виплату середнього заробітку за затримку розрахунку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі  - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
За подання апеляційної скарги на рішення суду відповідно до п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сплачується судовий 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатила 2522 грн 50 коп., що підтверджується квитанцією №30 від 03.04.2020 року (а. с. 173).
Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, судові витрати, понесені ОСОБА_2 , мають компенсуватися за рахунок держави у сумі 2522 грн 50 коп. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 259, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити. 
Компенсувати ОСОБА_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у сумі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 50 копійок згідно квитанції №30 від 03.04.2020 року за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної додаткової постанови.

Головуючий                                 І.Н. Лисак

Судді:                                        А.І. Владичан 

                                                       І.М. Литвинюк