ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року	Львів	Справа № 300/227/20 пров. № А/857/4926/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Матковської З.М., Шавеля Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі № 300/227/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Кафарським В.В. у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області 10.03.2020 року в порядку письмового провадження, дата складення повного судового рішення не зазначена), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також – ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач 1), Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (надалі також – УДСНС в Івано-Франківській області, управління, відповідач 2), в якому просив суд:
- визнати протиправною відмову УДСНС в Івано-Франківській області надати до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018; 
- зобов`язати УДСНС в Івано-Франківській області надати до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених станом на 01.03.2018; 
- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2018 перерахунок пенсії з врахуванням в грошовому забезпеченні щомісячних додаткових видів грошового забезпечення; 
- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області провести позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення визначеного станом на 01.03.2018.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права, що проявилось в неправильному тлумаченні закону, а також порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що невідповідність норм встановлених пунктами 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі також – Постанова № 103) та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (надалі також – Порядок № 45), нормам правових актів вищої юридичної сили встановлена рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року по справі № 826/3858/18, мала місце не з моменту набрання судовим рішенням законної сили, а з моменту початку дії Постанови № 103, з початку застосування до спірних правовідносин. Тому вважає, що позовні вимоги підлягали до задоволення з 01.01.2018 року.
Звертає увагу, що висновок мотивувальної частини оскаржуваного рішення про відповідність діючому законодавству на час виготовлення довідки та перерахунку пенсії позивача положень Постанови № 103 та Порядку № 45, що стало підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, є помилковим, що підтверджується, зокрема судовою практикою Верховного Суду та висновками Конституційного Суду України.
Окрім того, такими висновками суд першої інстанції допустив і порушення норм процесуального права, не надавши відповідну оцінку пріоритетності за юридичною силою норми закону над нормою підзаконного нормативно-правового акту. Тому такі висновки суперечать висновкам Конституційного суду України в рішенні від 03.05.2015 у справі № 1-9/2015 та Верховного Суду в постанові від 06.08.2019 у зразковій справі № 160/3586/19.
Відповідачі у відзивах на апеляційну скаргу заперечують вимоги такої, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Разом з тим, відповідачем 1 у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про зупинення провадження у справі № 300/227/20, оскільки Верховним Судом ухвалою від 18 листопада 2019 року у справі № 160/8324/19 відкрито провадження у зразковій адміністративній справі за позовом особи до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, дослідивши обставини справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 01.04.2010 є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі також – Закон № 2262-ХІІ).
27.12.2019 позивач звернувся до відповідача 2 із заявою про надання до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
УДСНС в Івано-Франківській області листом від 03.01.2020 № В-75/37-13 повідомило позивача, що на підставі вимог Постанови № 103 управлінням підготовлено і направлено довідку від 21.03.2018 № 02-2395/16 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для здійснення перерахунку пенсії. Одночасно позивача повідомлено, що нових підстав для перерахунку пенсії не виникло.
27.12.2019 позивач також звернувся до відповідача 1 із заявою про проведення з 01.01.2018 перерахунку пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії із виплатою різниці з урахуванням раніше виплачених сум.
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 11.01.2020 № 1834/М-15 надало позивачу відповідь на його заяву, в якій повідомлено, що немає ні законних підстав, ні відповідних повноважень для проведення перерахунку пенсії позивача.
Вважаючи такі відмови відповідачів протиправними та такими, що порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував рішення тим, що скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не дає відповідачу додаткових або нових підстав для складення нової довідки про розмір грошового забезпечення та направлення її до пенсійного органу, оскільки ГУ ДСНС у Івано-Франківській області керувалося чинними положеннями законодавства на момент надання довідки від 21.03.2018 № 02-2395/16.
Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. 
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ.
Статтею 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі також – Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 1 пункту 5 Порядку № 45 в редакції постанови № 103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою № 103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
З аналізу наведених норм пенсійного законодавства слідує висновок про те, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 в частині визначення складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував позивач під час служби, та які враховувались при призначенні пенсії.
Тому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Отже, з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідачі у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.
На час звернення позивача до відповідача із заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 №135/13402) (надалі також - Порядок № 3-1), визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Пунктом 24 Порядку № 3-1 визначено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.
Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.
Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу III Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 вересня 2018 року № 760 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.10.2018 № 1152/32604, надалі також – Інструкція № 760), уповноважені структурні підрозділи приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком. Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії.
При проведенні перерахунку пенсій відповідно до списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, складених головними управліннями Пенсійного фонду України, уповноважений структурний підрозділ готує довідки про розмір грошового забезпечення.
Пункт 3 Розділу І Інструкції № 760 дає значення терміну «уповноважені структурні підрозділи», що вживається в Інструкції - це визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.
Уповноваженим структурним підрозділом, який на території Івано-Франківської області готує довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонерам Державної служби України з надзвичайних ситуацій, є Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області.
Відповідно до Інструкції № 760 усі документи щодо проходження служби (роботи) особою, якій оформлюється пенсія або якій призначено пенсію, розрахунок вислуги років (страхового стажу), копії документів та копії довідок, які були підставою для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, копії посвідчень, що дають право на пільги, зберігаються в обліковій справі.
Територіальні підрозділи Пенсійного фонду України в областях, після надходження такого повідомлення, подали до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії у зв`язку із прийняттям Постанови № 704.
Тобто, чинним законодавством визначений наступний алгоритм послідовних дій державних органів щодо перерахунку пенсії:
- уповноважені структурні підрозділи повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійний фонд України про підставу перерахунку пенсії;
- Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк, з моменту надходження такої інформації, головним управлінням Пенсійного фонду України про підстави для перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку;
- Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та подають їх до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у області;
- На підставі списків Головні управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у областях готують для перерахунку пенсій довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії кожної особи, зазначеної в списку, та в місячний строк подають їх до Головних управлінь Пенсійного фонду України.
Після набрання законної сили Постановою № 704, дана процедура дій органів державної влади була дотримана та відповідні списки осіб, яким підлягала перерахунку пенсія на підставі Постанови № 704, були отриманні Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що підставою для перерахунку пенсії є рішення Уряду у вигляді Постанови № 704. При цьому в повідомленні Міністерства внутрішніх справ України про виникнення підстав для перерахунку пенсії, яке 22.10.2017 року за вихідним номером 14318/05/22-2917 надіслано у встановленому порядку до Пенсійного фонду України, зазначено підставу перерахунку - саме Постанову № 704.
У той самий час порядок перерахунку пенсії регулюється Порядком № 45, який на даний час є чинним. Необхідність прийняття будь-яких додаткових рішень для перерахунку пенсії, законодавством не визначено.
Визнання протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 рішенням суду не зумовлює необхідності повторного повідомлення Пенсійного фонду України про виникнення підстав для перерахунку пенсії, як і повторного подання відповідних списків до Головних управлінь Державної служби України з надзвичайних ситуацій у областях. Адже підстава перерахунку пенсії - Постанова № 704, з ухваленням даного рішення суду, не змінилася. Відповідно списки осіб, пенсії яких потребують перерахунку, також не змінилися.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 06 серпня 2019 року у зразковій справі № 160/3586/19 (провадження № Пз/9901/12/19). Зокрема Верховний Суд в пункті 24 зазначив: «Суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність постанови Кабінету Міністрів України про встановлення умов та порядку перерахунку пенсії позивачу після визнання протиправними та нечинними пунктів 1,2 Постанови № 103, оскільки порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393». Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01 березня 2018 року і є чинною на момент виникнення спірних правовідносин, встановлені розміри грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу».
Таким чином, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні з прийняттям Постанови № 704 - зміною у бік збільшення розміру грошового забезпечення відповідних категорій посад служби цивільного захисту та введенням для зазначених категорій осіб нових місячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премій у розмірах, встановлених законодавством, враховуючи визнання нечинними пунктів 1, 2 Постанови № 103, на підставі статей 43, 51, 63 Закону № 2262-ХІІ та пункту 5 Порядку № 45 позивач набув право на перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Тим більше, після втрати чинності з 05 березня 2019 року пунктів Постанови № 103 та Порядку № 45, які обмежували складові грошового забезпечення, що враховуються при перерахунку пенсії, УДСНС в Івано-Франківській області зобов`язане реалізувати у повній мірі положення статті 63 Закону № 2262-ХІІ та включити до довідки про розміри грошового забезпечення, які враховуються при перерахунку пенсії, передбаченні Постановою № 704 розміри додаткових видів грошового забезпечення, які первинно не були включенні через встановлення Постановою № 103 обмеження.
Зокрема, постановою № 704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення
- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704);
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).
Однак суд першої інстанції вказані обставини не врахував, прийшовши до помилкового висновку, що прийняте Окружним адміністративним судом міста Києва в адміністративній справі № 826/3858/18 рішення не є тим юридичним фактом, який в силу вимог пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 (в редакції до 21.02.2018) тягне за собою обов`язок відповідача 2 оформити та направити до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача.
Таким чином, з 05.03.2019 – з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, а не з 01.01.2018 як зазначає позивач, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
Щодо клопотання відповідача 1 про зупинення провадження у справі, що розглядається, колегія суддів дійшла до переконання про відмову в його задоволенні з огляду на частину першу статті 291 КАС України, згідно з якою суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.
Аналогічні правові норми викладені у пункті 9 частини другої статті 236 КАС України та передбачають, що суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.
Аналіз вищевикладених положень процесуального законодавства дає підстави зробити висновок, що зупинення провадження з підстави, зазначеної відповідачем 1 є правом суду апеляційної інстанції, а не обов`язком.
В даному випадку, колегія суддів приходить до висновку, що обставини справи дають підстави для її вирішення незалежно від наслідків апеляційного перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення, ухваленого Верховним Судом в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у зразковій справі № 160/8324/19.
Крім того, на думку колегії суддів апеляційного суду, справа № 160/8324/19 не є зразковою відносно справи, що розглядається, тому що відрізняється як за складом відповідачів, так і за позовними вимогами, зокрема і щодо дати, станом на яку мають бути зазначені види грошового забезпечення у довідці, яку просить зобов`язати видати позивач, тобто, на відміну від позивача у справі № 160/8324/19, ОСОБА_2 вважає, що право на перерахунок пенсії за оновленою довідкою в нього виникло з 01.03.2018 року.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі також – ЄСПЛ).
ЄСПЛ у Рішенні «Суханов та Ільченко проти України» (Рішення від 26.09.2014 року) зауважив, що вимоги заявників щодо надбавки до пенсії безперечно підпадають під дію статті 1 Першого протоколу і що їх можна вважати «майном» у значенні цього положення. Питання полягає у тому, чи можуть вважатися майном у значенні цього положення твердження заявників про те, що вони мають право на певні суми виплат, і якщо так, чи є їх невиплата втручанням у право на мирне володіння майном. (п. 34).
Суд нагадує, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. (п. 35).
У справі «Трегубенко проти України» (Рішення від 02.11.2004 року, п. 53) ЄСПЛ зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».
В Рішенні від 20.11.2011 року у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (п. 70).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що дії УДСНС в Івано-Франківській області щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 є неправомірними, а тому відповідача 2 належить зобов`язати скласти та подати до відповідача 1 нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону № 2011-XII та з врахуванням положень Постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача.
Що стосується позовних вимог про визнання протиправною відмови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2018 перерахунок пенсії з врахуванням в грошовому забезпеченні щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та зобов`язання відповідача 1 провести позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення визначеного станом на 01.03.2018, колегія суддів зазначає наступне.
До моменту отримання належної довідки від відповідача 2 - УДСНС в Івано-Франківській області у відповідача 1 – ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача, у зв`язку з чим колегія суддів вважає такі позовні вимоги передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. 
Також апеляційний суд не приймає до уваги та не застосує у даній справі правову позицію Верховного Суду від 06 лютого 2019 року, висловлену у справі № 522/2738/17, на яку покликається позивач, оскільки така стосується відмінних за змістом правовідносини. 
Колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. 
Право на вмотивованість судового рішення, яке є складовою права на справедливий суд, не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (параграф 32 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно частин першої та другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильне застосування матеріального права має місце у разі застосування неправильного витлумаченого закону, який хоч і підлягав застосуванню, проте його зміст і сутність сприйнято неправильно через розширене тлумачення.
Суд першої інстанції у справі, що розглядається, не дав належної оцінки встановленим обставинам, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої цієї ж статті, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи встановлено, що позивач, звертаючись до суду з позовом до відповідачів, згідно із квитанцією від 27.01.2020 №119.129.2/37109168 сплатив 1681,60 грн. За подання апеляційної скарги позивачем сплачено 2522,40 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією про сплату від 12.04.2020 № 62158.
Разом з тим, зважаючи на те, що позов задоволено частково, то належним чином підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову за рахунок бюджетних асигнувань УДСНС в Івано-Франківській області на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 840,80 грн грн. за подання позову та по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн.
Керуючись статтями 241, 242, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 370 КАС України, апеляційний суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зупинення провадження у справі № 300/227/20.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі № 300/227/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Зобов`язати Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (ЄДРПОУ: 38555228) судові витрати у розмірі 840,80 грн грн. за подання позову та по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн, а разом 2102 (дві тисячі дві) гривні.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено