ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 червня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 910/10074/19	
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: Головея В.М.
Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Федорончук Д.О., 

за участю представників сторін:
від позивача  -  Тураш С.М. (адвокат), 
від відповідача -  Гершман Л.В. (адвокат), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» 
на рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 
у справі № 910/10074/19
за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія»
про зобов`язання укласти додаткову угоду, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2019 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» (далі - АТ «Українська залізниця», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажна транспортна компанія» (далі - ТОВ «Вантажна транспортна компанія», відповідач) про зобов`язання укласти додаткову угоду до Договору №07/16/11/01-Р від 11.07.2016.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду Одеської області.
Позов обґрунтований тим, що 11.07.2016 між сторонами було укладено Договір №07/16/11/01-Р про надання послуг  з організації перевезень, умовами якого передбачено, що позивач від свого імені та за рахунок відповідача надає послуги з організації перевезень вантажів напіввагонами, власності АТ «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод». 
19.04.2019 було оприлюднено оновлені ставки за використання власних вагонів перевізника, плати за користування вагонами за межами України та коефіцієнти порожнього пробігу, затверджені правлінням АТ «Укрзалізниця». При цьому ставка за використання вагонів перевізника за напіввагон, переобладнаний та модернізований у напіввагон з нумерацією у інтервалах 3225968-3226499, 9068000-9069998, 9080000-9080198, 9080200-9080398, 9080400-9080998, 9081000-9081998, 9090000-9091999, 9628890-9628898,9628900-9628998, 9629000-9629998, 9639000-963998, що починається на 969 та хопер-напіввагон умовного типу 5982 була встановлена у розмірі 886,00 грн., у зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача з листами для підписання Додаткової угоди про зміну договору. 
На думку позивача, правомірним є застосування у даному випадку ставки плати за використання власних вагонів Укрзалізниці, оскільки вартість послуг з організації перевезення вантажів за кожен вагон за кожну добу не може бути нижчою ставки плати за використання власних вагонів за вагон за добу, в іншому випадку будуть завдані збитки державі.
Так з посиланням на ст.ст. 651, 652 ЦК України, позивач вказує, що станом на момент укладання Договору в 2016 році питання вартості перевезень було врегульовано лише Збірниками тарифів та протоколом узгодження договірної ціни до договору, проте відсутність щорічної індексації державних регульованих тарифів на перевезення вантажів у межах України та інвестиційної складової в тарифі призвела до виникнення проблем постійного недофінансування залізничної галузі. Виконання договору в діючій редакції порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору (п.3 ч.2 ст. 652 ЦК України). Вказує, що зі змісту договору не вбачається покладення на позивача ризику зміни обставин.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення мотивовано тим, що рішенням у справі №916/626/18, яке набрало законної сили встановлено, що Договір № 07/16/11/01-Р від 11.07.2016 є фактично пролонгованим, на той самий строк на тих же умовах. Судом було встановлено факт існування зобов`язань виконавця перед замовником за період дії договору протягом 2016 - 2017 років, а тому договірні відносини між сторонами тривають до повного виконання Позивачем обов`язків. У вказаній справі встановлено, що філією «Дарницький вагоноремонтний завод» з дня підписання актів подачі/повернення напіввагонів безперервно протягом дванадцяти місяців має бути надано ТОВ «Вантажна транспортна компанія» послуги з організації перевезень загальним обсягом 376 838 вагонодіб та відповідно 31 403 вагонодіб щомісячно, у напіввагонах в кількості не меншій аніж 1 032 одиниці, з метою забезпечення здійснення перевезень вантажу. Подана позовна заява фактично направлена на зміну та перегляд порядку виконання судового рішення у справі №916/626/18, що є недопустимим. Сторонами визнається, що на даний час надання послуг філією «Дарницький вагоноремонтний завод» відбувається саме на виконання рішення суду у справі №916/626/18, що є наслідком невиконання позивачем умов договору, до якого він просить внести зміни про збільшення ціни надаваних послуг.
Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, АТ «Укрзалізниця» звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій  просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити.  
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, викладені у рішенні суду першої інстанції висновки, не відповідають дійсним обставинам справи. 
На думку скаржника, факт настання істотної зміни обставин було доведено позивачем належним чином, у зв`язку із чим, існують одночасно всі умови, передбачені ч. 2 ст. 652 ЦК України, яким судом першої інстанції не було надано належної оцінки. 
АТ «Укрзалізниця» вважає помилковим твердження господарського суду, що позовна заява фактично направлена на зміну та перегляд порядку виконання судового рішення у справі №916/626/18. 
05.05.2020 до суду від ТОВ «Вантажна транспортна компанія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджуючись з апеляційною скаргою зазначає, що ставка у розмірі 886,00 грн./добу використання вагону, про яку зазначає скаржник є абсолютно необґрунтованою, значно завищеною, такою, що не відповідає ринковим реаліям, доказом чого є та обставина, що в квітні 2020 року було проведено ряд аукціонів, за результатами яких АТ «Укрзалізниця» були передані в користування напіввагони переможцям торгів за тарифною ставкою 351,78 грн без ПДВ. Водночас, принципово важливим є те, що до існуючих правовідносин між ТОВ «ВТК» та філією «ДВРЗ» АТ «Укрзалізниця» взагалі не може бути застосовано будь-яких інших нових збільшених ставок, аніж та, що передбачена Протоколом № 1 до договору (200,00 грн. без ПДВ). Також, відповідач звертає увагу суду, що існування на сьогоднішній день зобов`язальних відносин між позивачем та відповідачем за Договором від 11.07.2016 року є виключно наслідком невиконання філією «ДВРЗ» умов Договору №07/16/11/01-Р в період з 11.07.2016 по 11.07.2017 років. Разом з тим, у вказаний період філія «Дарницький вагоноремонтний завод» не виконала взяті на себе зобов`язання за договором та не надала послуги в замовлених ТОВ «Вантажна транспортна компанія» обсягах, визначених в погоджених заявках, у зв`язку з чим, ТОВ «Вантажна транспортна компанія» було вимушене звернутися до філії «Дарницький вагоноремонтний завод» у межах справи № 916/626/18 з зустрічним позовом про виконання умов договору в натурі та зобов`язання вчинити дії, з метою захисту своїх прав шляхом спонукання філії «Дарницький вагоноремонтний завод» примусово виконати взяті на себе за договором зобов`язання в натурі.  При цьому, ще в процесі розгляду справи № 916/626/18 АТ «Укрзалізниця» вже звертало увагу судів всіх трьох інстанцій про підвищення ставок (у порівнянні з встановленою в договорі) та ці обставини вже бралися до уваги при прийнятті рішень у справі № 916/626/18.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» та призначено розгляд справи на 20.05.2020 року.
19.05.2020 до апеляційного суду по електронній пошті від позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, які були задоволені судовою колегією та розгляд справи було відкладено на 03.06.2020.
В судовому засіданні 03.06.2020 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити останню, рішення суду першої інстанції - скасувати. 
Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення, в яких заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що 11.07.2016 між АТ «Укрзалізниця»  в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» (виконавець) та ТОВ «Вантажна транспортна компанія»  (замовник) укладено договір, за умовами якого Виконавець від свого імені та за рахунок Замовника надає послуги з організації перевезень вантажів піввагонами, власності виконавця (далі - вагони).  Кількість вагонів для здійснення Послуги, їх номери, модель, дата та станція початку здійснення перевезення, дата та станція повернення вагону після здійснення перевезення відображаються в актах подачі/повернення вагонів (п.п.  1.1., 1.2. Договору).
Відповідно до п. 1.3. Договору послуги надаються тільки для перевезення вантажів, дозволених до перевезення у піввагонах згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та угод про залізничні міжнародні сполучення.
Послуги надаються на території України (крім станцій АР Крим), країн СНД та Балтії, при цьому одна зі станцій (навантаження або вивантаження) повинна знаходитись в межах України. Станцією закінчення здійснення перевезення (надання послуг) не може бути станція, яка знаходиться в межах тимчасово окупованих територій, що визначені чинним законодавством України; територій Донецької, Луганської областей в географічних межах цих адміністративно-територіальних одиниць (пункт 1.4. Договору).
Розрахунок ставки за кожен вагон за кожну добу визначається Протоколом договірної ціни, який є невід`ємною частиною договору (додаток № 1) (пункт 3.1). Відповідно до Протоколу № 1 узгодження договірної ціни до договору про надання послуг, сторони дійшли згоди встановити ставку за кожен вагон за кожну добу періоду надання послуг у розмірі 200,00 грн. Місячна вартість надання послуг перераховується на підставі актів подачі/повернення вагонів.
Згідно з п. 3.3. Договору період надання послуг починається з дати підписання акта подачі/повернення вагонів. 
Сплата за надання виконавцем послуги у поточному періоді (календарному місяці) здійснюється замовником згідно з умовами цього договору відповідно до кількості вагонів, якими надається послуга, на підставі актів подачі/повернення вагонів (додаток № 2) (п. 3.2. Договору у редакції додаткової угоди від 31.10.2016 № 1).
Оплата послуг виконавця здійснюється замовником в національній валюті України шляхом 100% передоплати вартості послуг за поточний період (календарний місяць) надання послуг протягом перших 5-ти календарних днів місяця, в якому будуть надаватись послуги, за реквізитами, зазначеними у розділі 12 цього договору. Оплата послуг виконавця здійснюється відповідно до умов цього договору, та кількості вагонів, якими надається послуга, станом на перше число місяця, за який здійснюється передоплата, згідно з актами подачі/повернення вагонів і ставкою, визначеною Протоколом узгодження договірної ціни, що діє на дату здійснення передоплати (п. 3.5. Договору у редакції додаткової угоди від 31.10.2016 №  1). 
Щомісячна вартість послуг визначається з розрахунку ставки за кожен вагон за кожну добу періоду надання послуг (додаток № 3), згідно з протоколами узгодження договірної ціни (додаток 1) та нараховується на підставі актів подачі/повернення вагонів (п. 3.6. Договору).
Договір набирає чинності з дати підписання обома сторонами та діє 1 рік, а в частині проведення розрахунків за надані послуги - до повного здійснення розрахунків. Строк дії договору може змінюватись за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 10.1. Договору).
Господарським судом було вірно встановлено, що Постановою Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/14272/17 встановлено факт порушення Залізницею в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» зобов`язань, що полягає у наданні виконавцем послуг не в повному обсязі. Так, Верховним Судом було встановлено, що протягом строку дії договору ТОВ «Вантажна транспортна компанія» щомісячно подавало заявки на подачу вагонів в кількості 1 200 одиниць на кожний календарний місяць загальною кількістю в 13 заявок. Щодо жодної з яких не було заперечень Залізниці у порядку, встановленому підпунктом 2.1.1 договору (протягом трьох робочих діб з моменту отримання заявки). Отже, умови договору та зміст заявок Товариства свідчать про погодження сторонами строку виконання зобов`язань із надання напіввагонів протягом календарного місяця по кожній із щомісячних заявок, при загальному строку дії договору в один рік (липень 2016 року - липень 2017 року) (пункт 10.1 договору) Таким чином, зобов`язання Залізниці з подачі замовленої Товариством кількості напіввагонів виникало з першого числа кожного календарного місяця, на який він погодив відповідну заявку, в кількості 1 200 одиниць, а ненадання у цей період погодженої кількості напіввагонів та послуг з організації перевезень є порушенням Залізниці зобов`язань за договором. При цьому закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язань Залізниці, які виникли внаслідок його укладення та не були виконані на момент припинення договору. Також закінчення дії договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, які виникли внаслідок його укладення, зокрема, така обставина не звільняє відповідача від виконання зобов`язань за договором щодо надання відповідних послуг позивачу.
Крім цього, Господарським судом Одеської області у справі №916/626/18 встановлено факт існування зобов`язань Залізниці перед ТОВ «Вантажна транспортна компанія» за період дії договору протягом 2016 - 2017 років, а тому договірні відносини між сторонами тривають до повного виконання Залізницею обов`язків. Враховуючи, що Залізницею було виконано зобов`язання за Договором в загальному обсязі 61 162 вагонодіб, відповідна частина невиконаного зобов`язання в період строку дії договору, передбаченого п. 10.1 Договору, складає 376 838 вагонодіб (438 000 вагонодіб - 61 162 вагонодіб). Оскільки загальний обсяг невиконаного Залізницею  зобов`язання за договором становить 376 838 вагоно-діб, для виконання погодженого в заявках, але не виконаного обсягу послуг, протягом року з дня підписання актів подачі/повернення вагонів знадобиться 1 032 напіввагони (376 838 вагонодіб / 365 діб = 1 032 вагони). У зв`язку з цим, зазначеним рішенням, окрім іншого, було зобов`язано Залізницю призупинити дію Порядку визначення плати за використання власних вагонів перевізника ПАТ «Укрзалізниця» в процесі надання послуг з перевезення вантажів від 19 лютого 2018 року, на напіввагони за відповідними номерами на строк 1 (один) рік з дня початку надання ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» послуг з організації перевезень загальним обсягом 376 838 вагонодіб, а саме: 
встановити, що строком в 1 (один) рік з дня початку надання ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» послуг з організації перевезень загальним обсягом 376 838 вагонодіб напіввагонами у кількості 1032 одиниць, що розрахунок плати за перевезення вантажу у зазначених напіввагонах здійснюється за тарифною схемою 1 Збірника тарифів на перевезення вантажів у межах України та пов`язані з ними послуги,     як для універсального власного рухомого складу, з базовою ставкою плати - інфраструктурна складова (Івл) для власного або орендованого вагона;
у перевізних документах при відправленні чи при видачі вантажу (накладній внутрішнього сполучення та накладній у міжнародному сполученні) у відповідних графах проставляється загальна плата за перевезення, нарахована відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів у межах України та пов`язані з ними послуги за тарифною схемою 14 як для універсального власного рухомого складу із застосуванням коригуючих коефіцієнтів;
встановити, на строк в 1 (один) рік з дня початку надання ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» послуг з організації перевезень загальним обсягом 376 838 вагонодіб напіввагонами у кількості 1 032 одиниць, здійснювати розрахунок плати за перевезення у порожньому стані зазначених напіввагонів (після вивантаження та під навантаження, у ремонт або з ремонту) за тарифною схемою 14 Збірника     тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги,     як для універсального власного рухомого складу;
у перевізних документах при відправленні чи при видачі вантажу (накладній внутрішнього сполучення та накладній у міжнародному сполученні) у відповідних графах проставляється загальна плата за перевезення нарахована відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги за тарифною схемою 14 із застосуванням коригуючих коефіцієнтів.
Відповідно до ч. 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Приймаючи до уваги викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що  зобов`язальні відносини, які на даний час існують між сторонами, є наслідком порушення Договору саме позивачем, таким чином, умова, передбачена п.2 ч.2 ст. 652 ЦК України (зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися), відсутня.  Рішення господарського суду Одеської області у справі №916/626/18, яке набрало законної сили, було ухвалено з метою захисту прав ТОВ «Вантажна транспортна компанія» та направлено на зобов`язання філії «Дарницький вагоноремонтний завод» виконати умови Договору в натурі. Зміна обставин, що виразилась у підвищенні ставок у зв`язку із збільшенням вартості організації перевезень, зумовлена саме невиконанням договору позивачем.
Отже, зобов`язання, яке існувало на момент дії договору яке лишилось невиконаним, підлягає виконанню незалежно від того, що термін дії договору закінчився. За таких обставин, зобов`язання філії «Дарницький вагоноремонтний завод» перед ТОВ «Вантажна транспортна компанія» з надання послуг за Договором досі існують, а внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угоди з вищою ціною, ніж існувала на час дії договору, суперечитиме загальним засадам та принципам цивільного законодавства, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи вище встановлене, судова колегія вважає, що позовні вимоги  Залізниці не підлягають задоволенню та господарським судом було правомірно відмовлено в задоволенні позову. 
При цьому, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 02.03.2020 -  без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 04.06.2020.

Головуючий суддя:                                                            Головей В.М.

Судді:                                                                                Разюк Г.П.

                                                                                                    Савицький Я.Ф.