УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/1869/18 Головуючий у 1-й інст. Лєдньов Д. М. 
Категорія 26    Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б, 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/1869/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Юніон Капітал» про визнання додаткової угоди до кредитного договору недійсною, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 серпня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М., 

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 12 лютого 2008 року уклав з ПАТ " Всеукраїнський Акціонерний Банк" кредитний договір, відповідно до якого отримав кредитні кошти у розмірі 250000 дол. США, зі сплатою 12,5 % річних, строком до 9 лютого 2018 року.
       Вказує, що під час розгляду апеляційним судом справи за позовом банку про стягнення заборгованості за даним кредитним договором йому стало відомо про те, 3 липня 2008 року від його імені була підписана додаткова угода №1 до вказаного кредитного договору, за умовами якої процентна ставка збільшилась до 14,5 % річних.
       Оскільки він не підписував додаткову угоду №1 до кредитного договору, просив визнати її недійсною.
       Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
       В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
       Зокрема, зазначає, що на підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 10 квітня та 17 квітня 2014 року письмово звертався до банку з проханням надати додаткову угоду №1, проте працівники банку відмовили йому, змушуючи при цьому підписати новий графік погашення боргу.
       Окрім того, позивач зазначив, що під час розгляду судом апеляційної інстанції справи за позовом банку до нього та поручителя про стягнення заборгованості, він був ознайомлений з текстом додаткової угоди та впевнився, що підпис на цій угоді виконаний не ним. У зв`язку з цим він заявляв клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, проте суд відмовив у задоволенні клопотання.
       Отже, дійсність додаткової угоди не була предметом судового розгляду під час слухання справи про стягнення заборгованості, відтак не має преюдиціального значення оцінка судом конкретних обставин справи, які не оспорювалися, мотиви рішення, правова кваліфікація спірних правовідносин.
       Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що обставина дійсності додаткової угоди була встановлена в межах цивільної справи про стягнення заборгованості, є помилковим.
       Також представник позивача звертає увагу на ту обставину, що під час розгляду справи було заявлене клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Оскільки банк не надав оригінал спірної додаткової угоди, позивач змушений був ставити питання про проведення експертизи по фотокопії цього документа.
       Задовольнивши клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, 4 вересня 2018 року Богунський районний суд м. Житомира за власною ініціативою надав погодження ТОВ " Судова незалежна експертиза" на проведення саме дослідження спеціаліста, а не судової експертизи.
       Неможливість проведення судової експертизи була зумовлена вісутністю оригіналу додаткової угоди.
       Разом з тим, дослідивши графічне зображення підпису у графі «Директор _______ ( ОСОБА_1 )», експерт зазначив, що підпис виконаний не ОСОБА_1 .
       Варто зазначити, що банк, отримавши копію додаткової угоди разом з іншими додатками до позовної заяви, в разі наявності технічної підробки або монтажу цього документа, мав можливість заявити про це у відзиві та надати при цьому оригінал додаткової угоди.
       Окрім того, в даному випадку суд повинен був застосувати наслідки ухилення сторони від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України.
       Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 4 лютого 2020 року до участі у справі в якості правонаступника ПАТ " Всеукраїнський Акціонерний Банк" залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юніон капітал". 
       В судовому засіданні представник позивача не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі.
       Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
       В судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 2008 року між ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №357, відповідно до якого позивачеві надано кредит у розмірі 250000 дол. США, що є еквівалентним 1262500 грн., строком по 9 лютого 2018 року, зі платою 12,5% річних.
       Умовами договору передбачена можливість збільшення банком процентної ставки на 2 процентні пункти. ( п.4 .1 договору).
       Окрім того, згідно з п.п. 5.1, 5.1.1, 5.1.2 кредитного договору в разі настання події, яка не залежить від волі сторін, в тому числі у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, банк має право ініціювати зміну розміру процентної ставки за користування кредитом.
       Про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом, банк зобов`язаний повідомити позичальника листом з повідомленням на адресу, що вказана у п.8 цього договору, або на іншу письмово повідомлену позичальником адресу, не пізніше ніж за 10 банківських днів до дати початку її застосування, а також надати для укладення проект відповідної додаткової угоди до кредитного договору. 
       У випадку, якщо позичальник не погодиться із запропонованим банком розміром процентної ставки, він зобов`язаний протягом десяти банківських днів з дати відправлення банком повідомлення про зміну процентної ставки за користування кредитом, повернути банку існуюючу заборгованість за кредитом, сплатити проценти, комісії, можливі штрафні санкції в повному обсязі та інші платежі за цим договором. При сплаті позичальником зазначених сум дія цього договору вважається припиненою і сторони погоджуються з тим, що у цьому випадку укладення угоди про припинення цього договору не потрібно.
       Згідно з п. 7.5 договору усі зміни та доповнення до кредитного договору набувають чинності тільки за умови укладення в письмовій формі та підписання сторонами, крім випадків, передбачених п.5.1.2 цього договору.
       Матеріали справи також свідчать, що 3 липня 2008 року між банком та позивачем укладено додаткову угоду №1 до вказаного кредитного договору, відповідно до якої сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом становить 14,5 % річних.
       Заперечуючи проти позову, відповідач надав суду заяву про реструктуризацію кредиту, підписану 14 квітня 2009 року ОСОБА_1 . Зміст даної заяви містить інформацію про відсоткову ставку у розмірі 14,5 % річних.
       Долучений до матеріалів справи розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором свідчить про те, що після підвищення відсоткової ставик ОСОБА_1 сплачував кошти в рахунок погашення боргу.
       Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2017 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 4663207,26 грн.
       Під час перегляду даного рішенням в апеляційному порядку ухвалою суду від 7 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки таке питання не порушувалось в суді першої інстанції.
       26 червня 2018 року представник позивача звернулась до суду із клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, проведення якої просила доручити ТОВ " Судова незалежна експертиза України". На вирішення експертизи просила поставити питання про те, чи відповідає графічне зображення підпису у графі « Директор _____( ОСОБА_1 )» на фотокопії документа, який має назву "Додаткова угода №1 до кредитного договору №357 від 12 лютого 2008 року", підпису ОСОБА_1 )?
       Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27 червня 2018 року клопотання задоволено.
       Призначено у справі почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено ТОВ " Судова незалежна експертиза Украни".
       На вирішення експерта поставлено питання: " Чи відповідає графічне зображення підпису у графі " Директор ______ ( ОСОБА_1 ) на копії документа, який має назву " Додаткова угода до кредитного договору №357 від 12 лютого 2008 року", підпису ОСОБА_1 .?".
       27 серпня 2018 року на адресу суду надійшов лист ТОВ " Судова незалежна експертиза України" про те, що дане товариство є недержавною спеціалізованою установою, а тому судові експерти цієї організації не здійснюють судово-експертну діяльність. Також суд повідомлено про те, що організація має можливість провести почеркознавче дослідження в межах " дослідження спеціаліста".
       Враховуючи вищезазначене, керівник товариства просив суд погодити проведення призначеної експертизи в рамках дослідження спеціаліста.
       Листом ві 4 вересня 2018 року суд повідомив, що не заперечує щодо проведення у даній справі дослідження спеціаліста.
       Відповідно до висновку спеціаліста №СЕ-1226-7-1022.18 від 8 лютого 2019 року підпис від імені ОСОБА_1 в додатковій угоді №1 від 3 липня 2008 року до кредитного договору №357 від 12 лютого 2008 року, ймовірно виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, що, в свою чергу, неможливо розглядати як повний висновок, для отримання якого необхідно дослідити оригінал підпису та в достатній кількості оригінали зразків підпису та почерку ОСОБА_1 .
       Також у висновку зазначено, що у зв`язку з тим, що при дослідженні копії підпису неможливо виявити ознаки технічної підробки й неможливо за відсутності наявних ознак монтажу елементів об`єктів вважати, що такі відсутні, подальше дослідження наданої копії підпису та висновки носять виключно орієнтуючий характер.
        Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком.
       Так, за правилами ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
       Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
       Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
       Наявний в матеріалах справи висновок спеціаліста не містить чіткої відповіді на поставлене судом питання, а лише вказує на ймовірність того, що підпис на спірній додатковій угоді виконий не позивачем, а іншою особою. Окрім того, предметом дослідження була надана позивачем копія додаткової угоди. Таким чином, вказаний висновок не можна вважати належним та допустимим доказом.
       Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції за клопотанням представника позивача витребувано оригінал спірної угоди. На виконання ухвали суду відповідачем надано оригінал додаткової угоди №1 до кредитного договору №357 від 12 лютого 2008 року, який був оглянутий в судовому засіданні 16 червня 2020 року. 
       Під час розгляду справи клопотання щодо призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи не надходило. Позивач та його представник були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, проте до суду не з`явились.
       Клопотання представника позивача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи надійшло до суду 17 червня 2020 року, вже після закінчення розгляду справи, що підтверджується штампом канцелярії суду.
       Відповідно до положень ст.ст. 626, 628 ЦК Украни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
       Зміст договору становлять умови ( пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
       Суд першої інстанції надав належну оцінку висновку спеціаліста та, відхиляючи його у якості доказу спростування презумпції правомірності додаткової угоди, вірно виходив з того, що позивач прийняв пропозицію банку щодо сплати відсотків у розмірі 14,5 % річних, оскільки тривалий час сплачував відсотки у такому розмірі та в подальшому звертався до кредитодавця із заявою про реструктуризацію заборгованості, зазначивши у заяві вказану відсоткову ставку. Отже, позивач визнав умови додаткової угоди, погодився з ними та виконував їх. Окрім того, під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором №357 від 12 лютого 2008 року, ОСОБА_1 в суді першої інстанції не оспорював правомірність додаткової угоди.
        З часу підвищення відсоткової ставки позивач тривалий час не заперечував проти таких умов договору, у розумні строки, достатні для з`ясування змісту й характеру зобов`язання, не звертався до банку з претензією та лише у лютому 2017 року подав даний позов до суду.
       Враховуючи вищезазначене, підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.
       Доводи апеляційної інстанції є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367, 374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від  22 серпня 2019 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: