ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/505/20 Справа № 175/860/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Новік Л. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: представника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності — адвоката Шепети В.І., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
В С Т А Н О В И В :
Постановою суду від 09 квітня 2020 року року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок.
При обставинах, встановлених районним судом, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 28 лютого 2020 року о 01.30 год. на вул. Нижньодніпровській, 17 в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, керував т/з Nissan Qashqai н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки його висновки не відповідають фактичним обставинам справи, так як 28 лютого 2020 року він не керував транспортним засобом в той час коли до нього підійшли працівники поліції, його автомобіль був припаркований біля ТЦ “КАРАВАН”, він почував себе погано через гіпертонічну хворобу ІІ ст., хотів купити ліків, замовити таксі та поїхати додому, але в цей час підішли працівники поліції та почали вимагати документи, а потім запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я. При цьому поліцейські пояснили, що йому необхідно самостійно за власні кошти на своєму автомобілі проїхати в заклад охорони здоров`я, тому він і відмовився, оскільки це є порушенням процедури проходження огляду, так як спочатку йому працівники поліції повинні були запропонувати на місці пройти огляд в присутності двох свідків, яких на місці не було. Окрім того, апелянт вказує, що письмові пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки дата складання відрізняється від дати подій, які відбувалися 28 лютого 2020 року, а також вважає необґрунтованими посилання суду на відеозапис, як на доказ, так як він відсутній в матеріалах справи. 
Заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 418558 від 28 лютого 2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження огляду з метою його встановлення. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені поясненнями свідків та наявним у матеріалах справи відеозаписом подій 28 лютого 2020 року.
Посилання  ОСОБА_1  на порушення судом вимог ст. 266 КУпАП не заслуговують на увагу як такі, що не відповідають матеріалам справи.
Судом об`єктивно встановлено, що  ОСОБА_1  відмовився від огляду у встановленому законом порядку, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських.
При цьому, належні докази поважності причин, які зумовили саме таку поведінку апелянт суду не надав.
Твердження  ОСОБА_1  про те, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що він керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають даним, що містяться на відеозаписі з нагрудник камер поліцейських. 
З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння. 
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено. 
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок, — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду         Р.В.Мудрецький