Ухвала 
 
19 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 569/13809/18
провадження № 61-14284св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Рівненський державний гуманітарний університет,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 09 липня 2019 року у складі колегії суддів:  Ковальчук Н. М , Боймиструка С. В., Хилевича С. В.,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Рівненського державного гуманітарного університету про скасування наказу, поновлення на роботі, визнання трудових відносин укладених безстроково, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано трудові відносини між РДГУ та ОСОБА_1 безстроковими. Скасовано наказ ректора РДГУ № 107-04-01 від 14 червня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи 23 серпня 2018 року на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого викладача кафедри фізичного виховання РДГУ з 24 серпня 2018 року.
Стягнуто з РДГУ на користь ОСОБА_1. середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 47 401,12 грн.
Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 6 871,80 грн допущено до негайного виконання.
Стягнуто з РДГУ в дохід держави судовий збір в сумі 1 409,80 грн.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 09 липня 2019 року апеляційну скаргу Рівненського державного гуманітарного університету задоволено.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2019 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського державного гуманітарного університету про скасування наказу, поновлення на роботі, визнання трудових відносин укладених безстроково, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.
У липні 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 09 липня 2019 року та залишити в силі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 березня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від ЗО серпня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.
У січня 2020 року матеріали цивільної справи № 569/13809/18 надійшли до Верховного Суду та 08 січня 2020 року передані судді-доповідачу.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відзив від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.
Під час підготовки справи до касаційного розгляду з`ясовано, що касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, а тому не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 липня 2018 року справу № 569/13809/18 віднесено до категорії малозначних справ та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі, касаційному оскарженню не підлягає.  За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.
Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, статтями 19, 260, 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року),
УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження у справі № 569/13809/18 за позовомОСОБА_1 до Рівненського державного гуманітарного університету про скасування наказу, поновлення на роботі, визнання трудових відносин укладених безстроково, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 09 липня 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                             І. О. Дундар
 
                                                                     Є. В. Краснощоков
 
                                                                     В. І. Крат