ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020                                      м. Дніпро                                      Справа №  908/722/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),        
суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М., 
секретар судового засідання: Абадей М.О., 
представники сторін: 
від позивача: Михайлова В.Ю., довіреність №120  від 01.01.2020,  адвокат;
від відповідача: Єремеєва О.В., довіреність №б/н  від 22.05.2019,  головний спеціаліст;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2019 повне рішення оформлено 13.11.2019, суддя Зінченко Н.Г.) у справі №908/722/19
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго",  
м. Запоріжжя в особі Мелітопольського міського району електричних мереж, 
м. Мелітополь Запорізької області
до відповідача: Мелітопольської міської ради Запорізької області, м. Мелітополь Запорізької області
про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про визнання за набувальною давністю права власності за Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" на нерухоме майно: 
- закриту трансформаторну підстанцію №295, яка розташована на адресою: Запорізька область, м.  Мелітополь, вул. Бєляєва, 3;
- закриту трансформаторну підстанцію №213, яка розташована на адресою: Запорізька область, м.  Мелітополь, вул. Університетська, 127;
- закриту трансформаторну підстанцію №262, яка розташована на адресою: Запорізька область, м.  Мелітополь, вул. Героїв Сталінграда, 129;
- закриту трансформаторну підстанцію №226, яка розташована на адресою: Запорізька область, м.  Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 114;
- закриту трансформаторну підстанцію №526, яка розташована на адресою: Запорізька область, м.  Мелітополь, вул. Покровська, 65.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.11.2019 у справі №908/722/19 позов задоволено;
- визнано за Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - закриту трансформаторну підстанцію №295 (ЗТП – 295), яка розташована на адресою: Запорізька область,               м.  Мелітополь, вул. Бєляєва, 3;
- визнано за Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго"  право власності за набувальною давністю на  нерухоме майно - закриту трансформаторну підстанцію №213 (ЗТП – 213) , яка розташована на адресою: Запорізька область,               м. Мелітополь, вул. Університетська, 127;
- визнано за Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго"  право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - закриту трансформаторну підстанцію №262 (ЗТП – 262), яка розташована на адресою: Запорізька область,               м.  Мелітополь, вул. Героїв Сталінграда, 129;
- визнано за Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго"  право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - закриту трансформаторну підстанцію №226 (ЗТП – 226), яка розташована на адресою: Запорізька область,                м.  Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 114;
- визнано за Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго" право власності за набувальною давністю на рухоме майно - комплектну трансформаторну підстанцію №526 (КТП – 526), яка розташована на адресою: Запорізька область,               м.  Мелітополь, вул. Покровська, 65.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивач здійснює користування майном ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 добросовісно, відкрито та  безперервно володіє зазначеним майном щодо кожної окремої трансформаторної підстанції, починаючи з 1986 по 2006 роки, тобто протягом понад 10 років, що підтверджується укладанням договорів про постачання електричної енергії та приєднання до ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 споживачів (юридичних та фізичних осіб).  Кабельні лінії, які приєднанні до ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 належать позивачу. Інші кабельні лінії до вказаних трансформаторних підстанцій не приєднувались. Власників ЗТП-295, ЗТП-213,          ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 позивачем не виявлено.
Місцевим господарським судом встановлено, що позивач періодично здійснює ремонтно-відновлювальні роботи щодо ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526, що підтверджується технічними паспортами (розділ – "Дані про ремонти"), та актом по технічному обслуговуванню №91 від 28.10.2014 (по ЗТП- 262).
Спірні трансформаторні підстанції є об`єктом електроенергетики, який призначений для трансформування електричної енергії в мережі змінного струму та для розподілу електроенергії. 
Матеріали справи не містять доказів належності спірного майна до державної, комунальної чи приватної власності, доказів набуття ПАТ "Запоріжжяобленерго" майна, зазначеного у позові, злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку чи того, що у позивача наявний умисел причинити шкоду іншій особі.
Також місцевим господарським судом зазначено про відсутність порушення прав Мелітопольської міської ради Запорізької області як власника земельної ділянки, на якій      розташовані     будівлі ЗТП.
Місцевим господарським судом відхилені доводи відповідача стосовно того, що набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю можливе лише у разі існування відомостей про попереднього власника, з посиланням на висновок Верховного Суду викладеним в постанові від 02.08.2019 у справі №915/962/18.
Як зазначено у рішенні місцевого господарського суду, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, зокрема акти приймання виконаних робіт, договори про постачання електричної енергії, давність володіння позивачем ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262,           ЗТП-226, КТП-526 та її безперервність (тобто строк володіння на час розгляду спору складає понад 10 років), місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведена суду сукупність певних юридичних фактів, які мають значення для цієї справи, виходячи зі змісту статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: законність володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння спірним нерухомим та рухомим майном, що є підставою для задоволення позову. 
Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Мелітопольська міська рада Запорізької області подала апеляційну скаргу, в якій просить Центральний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2019 у справі №908/722/19 повністю та ухвалити нове рішення. 
Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що будь-яких рішень щодо оформлення правових документів на земельні ділянки по вул. Бєляєва, 3; вул. Університетській, 127;                вул. Героїв Сталінграда, 129; вул. Інтеркультурній, 114; вул. Покровській, 65, на яких розташовані підстанції Мелітопольською міською радою Запорізької області, не приймалось. Будь-яких обґрунтувань чи інформації щодо земельних ділянок, які обслуговують спірні підстанції місцевим господарським судом не досліджувались. 
Оскільки відповідачем не чинилось жодних перепон у користування спірними підстанціями, які також не є комунальною власністю, апелянт вважає, що Мелітопольська міська рада Запорізької області не є належним відповідачем у цій справі, що є підставою для відмови у задоволенні позову. 
Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що місцевим господарським судом не досліджувалось питання, чи не претендує на спірне майно інша особа, не з`ясовувалась інформацію про попереднього власника підстанцій і землекористувача, тобто не з`ясовувалось питання порушення прав інших осіб. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2019 у справі №908/722/19, розгляд скарги призначений у судове засідання на 19.02.2020. 
27.01.2020 від Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. 
Позивач вважає, що ним правильно визначений відповідач - Мелітопольська міська рада Запорізької області, оскільки спірне майно не має власників та є безхазяйним, а право власності на безхазяйне майно може бути за рішенням суду передане до комунальної власності, від імені якої і виступає міська рада. 
Позивач не погоджується із доводами апелянта щодо недослідження питання оформлення права власності/користування земельними ділянками, на яких розташовані підстанції, оскільки після визнання на підстанції права власності у позивача будуть підстави для оформлення землекористування. 
Позивач зазначає, що добросовісно заволодів спірним майном, відкрито ним користується протягом тривалого часу (понад 10 років), тому місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про задоволення позову. 
У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2020 визначено для розгляду справи №908/722/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя            Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Подобєд І.М., Кощеєв І.М. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2020 справу №908/722/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Подобєда І.М., Кощеєва І.М. 
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, "Запоріжжяобленерго" засноване відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 3 липня 1995 року № 115 шляхом виділення з Виробничого енергетичного об`єднання "Дніпроенерго" та створення Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Запоріжжяобленерго" відповідно до Указу Президента України від 4 квітня 1995 року № 282/95 "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України". 
Виробничо-енергетичне підприємство "Дніпроенерго", яке об`єднувало Запорізьку, Дніпропетровську та Кіровоградську області, було розділено на енергогенеруючу та три енергопостачальні компанії, в тому числі — "Запоріжжяобленерго". Діяльність Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Запоріжжяобленерго" почалася з видання 30 липня 1995 року наказу № 1 "Про організацію діяльності Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Запоріжжяобленерго", до складу якої було включено: Запорізькі центральні електричні мережі; Запорізькі міські електричні мережі; Запорізькі східні електричні мережі; Мелітопольські електричні мережі; Комбінат комунальних послуг. Засновником ДАЕК "Запоріжжяобленерго" була держава, в особі Міністерства енергетики та електрифікації України.
31.10.1996 Фондом державного майна України прийнято рішення про приватизацію ДАЕК "Запоріжжяобленерго" (наказ ФДМУ № 24 - ДПК від 31 жовтня 1996 року). 
25.04.2000 рішенням загальних зборів акціонерів Державну акціонерну енергопостачальну компанію "Запоріжжяобленерго" перейменовано у Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" з правонаступництвом усіх прав та обов`язків, яке є юридичною особою-суб`єктом підприємницької діяльності та відноситься до стратегічно важливих підприємств.
На загальних зборах акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" 30.04.2004 затверджено рішення про ліквідацію структурних одиниць та структурних підрозділів товариства, як відокремлених, з присвоєнням їм статусу невідокремлених виробничих структурних підрозділів з підпорядкуванням їх до управління товариства.
З 15.09.2004 затверджено штатний розклад Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" та введені у дію Положення про невідокремлені виробничі структурні підрозділи товариства і діяльність товариство розпочало у відповідності з затвердженою організаційною структурою управління Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго".
01.02.2017 на підставі рішення Загальних зборів акціонерів назву товариства змінено на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго".    
В Запорізькій області, у місті Мелітополь, по вулиці Бєляєва, будинок 3 розташована закрита трансформаторна підстанція – 295 (далі ЗТП -295) потужністю 200 кВА. 
ЗТП-295 введена в експлуатацію Мелітопольським ПЕМ "Дніпроенерго" в грудні 2001 року.
Мелітопольським ПЕМ "Дніпроенерго" складений Паспорт трансформаторної підстанції ЗТП-295 та однолінійну схему ЗТП-295. Випробування ЗТП-295 проведені 29.11.2001, що підтверджується протоколом № 133 від 29.11.2001. 
При введенні в експлуатацію ЗТП-295 Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" до вказаної трансформаторної підстанції приєднана кабельна лінія "6.ОкВ ТП 295-222, ТП 295-213", тобто ЗТП-295 введена в транзит електричних мереж позивача. 
16.12.2015 позивачем проводились вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування, що підтверджується протоколом №105/1 від 16.12.2015.
ЗТП-295 відноситься до нерухомого майна. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на ЗТП-295 ні за ким не зареєстровано.
Через ЗТП-295 Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" здійснює розподіл та постачання побутовим споживам електричної енергії, які проживають в будинку № 3 по вулиці Бєляєва в місті Мелітополі Запорізької області. 
Позивачем укладено з побутовими споживачами 146 договорів про користування електричною енергією. Період укладання договорів 2004 -2018, що підтверджується довідкою №54-33/1284 від 19.03.2019.
Крім побутових споживачів, розподіл та постачання електричної енергії за допомогою ЗТП-295 позивачем здійснюється також непобутовим споживачам, що підтверджується  договорами про постачання електричної енергії, а саме: договором про постачання електричної енергії № 575 від 01.12.2007, договором про постачання електричної енергії № 32216.01.2013, договором про постачання електричної енергії № 312 від 14.01.2013,  договором  про  постачання  електричної  енергії №  870  від  21.01.2016, договором про постачання електричної енергії №546 від 13.10.2016, договором про постачання електричної енергії № 1133 від 19.12.2016. 
Додатками до вищезазначених договорів  підтверджується, що електроживлення об`єкту споживача здійснюється позивачем через ЗТП-295.
Відповідно до звіту по оцінці майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності  ФОП Гончар О.В. на замовлення Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", станом на 31.10.2018 вартість споруд та устаткування  ЗТП-295 становить 184 712,00 грн.
Також, в  Запорізькій області, у місті Мелітополь, по вулиці Університетська (вул. Свердлова - до перейменування відповідно до Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів та заборону пропаганди їхньої символіки"), будинок 127 розташована закрита трансформаторна підстанція – 213 (далі ЗТП -213) потужністю 250 кВА, 
ЗТП-213 введена в експлуатацію Мелітопольським ПЕМ "Дніпроенерго" у 1995 році, складений технічний паспорт на вказану трансформаторну підстанцію та однолінійна схема ЗТП-213. 
Випробування ЗТП-213 були проведені Мелітопольським ПЕМ "Дніпроенерго" 08.06.1995, що підтверджується протоколом № 40 від 08.06.1995. 
При введенні в експлуатацію ЗТП-213 позивачем до вказаної трансформаторної підстанції приєднана кабельна лінія "6.ОкВ ТП 213-111, ТП 213-295, ТП 213-276", тобто ЗТП-213 введена в транзит електричних мереж позивача.
ЗТП-213 відноситься до нерухомого майна. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на ЗТП-213 ні за ким не зареєстровано.
Через ЗТП-213 позивач здійснює розподіл та постачання побутовим споживам електричної енергії, які проживають в будинку № 127 по вулиці Університетській в місті Мелітополі Запорізької області, що підтверджується укладеними 72 договорами з побутовими споживачами про користування електричною енергією. Період укладання договорів 2004 рік-2018 рік, що підтверджується довідкою №54-33/1283 від 19.03.2019.
Крім побутових споживачів, розподіл та постачання електричної енергії за допомогою ЗТП-213 позивач здійснюється також непобутовим споживачам, що підтверджується договорами про постачання електричної енергії, а саме: договором про постачання електричної енергії № 837 від 01.03.2005, договором про постачання електричної енергії № 837 від 06.11.2012 та договором про постачання електричної енергії № 322 від 16.01.2013. Додатком № 9 до вищезазначених договорів підтверджується, що електроживлення об`єкту споживача здійснюється позивачем через ЗТП-213.
Відповідно до звіту     по оцінці майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності  ФОП Гончар О.В. на замовлення Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", станом на     31.10.2018 вартість споруд та устаткування  ЗТП-213 становить 124 413,00 грн.
Також, в  Запорізькій області, у місті Мелітополь, по вулиці Героїв Сталінграда, будинок 129 розташована закрита трансформаторна підстанція – 262 (далі ЗТП -262) потужністю 200 Ква. 
ЗТП-262 введена в експлуатацію Мелітопольським ПЕМ "Дніпроенерго" у 1986 році, у зв`язку з чим складений технічний паспорт на вказану трансформаторну підстанцію та однолінійна схема ЗТП-262.
Випробування ЗТП-262 проведені Мелітопольським ПЕМ "Дніпроенерго" 18.12.1992, що підтверджується протоколом № 77 від 18.12.1992 та 24.07.2002,   протоколом №40 від 24.07.2002. 
При введенні в експлуатацію ЗТП-262 до вказаної трансформаторної підстанції приєднана кабельна лінія "6.ОкВ ТП 262-288, ТП 262-253", тобто ЗТП-262 введена в транзит електричних мереж позивача, що підтверджується довідкою №54-33/1282 від 19.03.2019.
ЗТП-262 відноситься до нерухомого майна. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на ЗТП-262 ні за ким не зареєстровано.
Через ЗТП-262 Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" здійснює розподіл та постачання побутовим споживам електричної енергії, які проживають її жилих будинках по вулиці Силікатній міста Мелітополя Запорізької області, а також 1-му та 2-му провулках Силікатний міста Мелітополя Запорізької області, що підтверджується 76 договорами, укладеними з побутовими споживачами про користування електричною енергією. Період укладання договорів 2004 рік-2018 рік. Перелік споживачів та договір про користування електричною енергією вказаний в довідці № 54-33/1282 від 19.03.2019.
Крім побутових споживачів, розподіл та постачання електричної енергії за допомогою ЗТП-262 позивач здійснюється також непобутовим споживачам, що підтверджується договором  про постачання електричної енергії № 97 від 01.02.2008. Крім того, позивачем щорічно укладалися договори на постачання електричної енергії з Управлінням освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, а саме: 23.02.2012, 23.01.2013, 19.02.2014, 02.10.2014, 11.03.2015 року, 05.12.2016 року, 07.01.2017 року, 12.02.2018 року, 04.12.2018; в період часу з 2008 року по 2019 рік живлення  об`єкту даного споживача проводиться позивачем через ЗТП-262.
Відповідно до звіту     по оцінці майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності  ФОП Гончар О.В. на замовлення Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", станом на     31.10.2018 вартість споруд та устаткування  ЗТП-262 становить 118 126,00 грн.
Також, в  Запорізькій області, у місті Мелітополь, по вулиці Інтеркультурна, 114 розташована закрита трансформаторна підстанція – 226 (далі ЗТП-226) потужністю 250 кВА. 
Позивач відкрито володіє з 2006 року. Технічний паспорт на ЗТП-226 не складався. Останні випробування ЗТП-226 проведені позивачем 18.06.2014, що підтверджується протоколом № 40 від 18.06.2014 року. При введенні в експлуатацію ЗТП-226 до вказаної трансформаторної підстанції приєднана кабельна лінія "6.ОкВ ТП 226-210, ТП 226-225", тобто ЗТП-226 введена в транзит електричних мереж позивача.
ЗТП-226 відноситься до нерухомого майна. Згідно інформації з Державного реєстру речових  прав на нерухоме майно, право власності на ЗТП-226 ні за ким не зареєстровано.
Через   ЗТП-226   розподіл   та  постачання   побутовим   споживам   електричної  енергії  не здійснюється. 
Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" здійснює через ЗТП-226   розподіл та постачання електричної енергії   непобутовим споживачам, що підтверджується договорами про постачання електричної енергії, а саме: договором про постачання електричної енергії № 474 від 01.12.2007, договором про постачання електричної енергії № 1712 від 01.02.2006, договором про постачання електричної енергії № 339 від 24.06.2010. 
Відповідно до звіту     по оцінці майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності  ФОП Гончар О.В. на замовлення Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", станом на 31.10.2018 вартість споруд та устаткування  ЗТП-226 становить 149 504,00 грн.
Також, в  Запорізькій області, у місті Мелітополь, по вулиці Покровська 65 розташована комплектна трансформаторна підстанція – 526 (далі КТП-526) потужністю 200 кВА. 
КТП-526 введена в експлуатацію Мелітопольським ПЕМ "Дніпроенерго" в 1989 році, складений технічний паспорт на вказану трансформаторну підстанцію та однолінійна схема КТП-526.
При введенні в експлуатацію КТП-526, до вказаної трансформаторної підстанції приєднана кабельна лінія "6.ОкВ ТП 276, ТП 526-272". Таким чином, КТП-526 введена в транзит електричних мереж позивача. 
КТП-526 відноситься до рухомого майна.
Через КТП-526 Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" здійснює розподіл та постачання побутовим споживам електричної енергії, які проживають в будинку №110 по вулиці Покровська в місті Мелітополі Запорізької області, що підтверджується  укладеними з побутовими споживачами 56 договорами про користування електричною енергією. Період укладання договорів 2004 рік-2018 рік. Перелік споживачів та договір про користування електричною енергією вказаний в довідці № 54-33/1281 від 19.03.2019.
Крім побутових споживачів, розподіл та постачання електричної енергії за допомогою КТП-526 Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" здійснюється також непобутовому споживачу, що підтверджується договором про постачання електричної енергії №297 від 02.01.2013. Додатком № 2 та додатком № 9 договору  підтверджується, що електроживлення об`єкту споживача здійснюється позивачем через КТП-526.
Відповідно до звіту по оцінці майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності  ФОП Гончар О.В. на замовлення Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", станом на 31.10.2018 вартість споруд та устаткування  КТП-526 становить 14 019,00 грн.
Кабельні лінії, які приєднанні до ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 належать Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго". Інші кабельні лінії до вказаних трансформаторних підстанцій не приєднувались.
ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 на балансі в Мелітопольській міській раді Запорізької області (відповідача) не перебувають, що підтверджується листом №110/04.44.2 від 24.07.2018 Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області та листом № 736/01-08,08 і/з від 23.07.2018 Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради Запорізької області.
Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" періодично здійснювало ремонтно-відновлювальні роботи щодо ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262,       ЗТП-226, КТП-526, що підтверджується технічними паспортами та актами по технічному обслуговуванню №91 від 28.10.2014 (ЗТП- 262).
Предметом спору у справі є визнання за ним права власності за набувальною давністю на нерухоме та рухоме майно закриті трансформаторні підстанції, а саме: закриту трансформаторну підстанцію № 295 (ЗТП – 295), яка розташована на адресою: Запорізька область, м.  Мелітополь, вул. Бєляєва, 3; закриту трансформаторну підстанцію № 213 (ЗТП– 213) , яка розташована на адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Університетська, 127; закриту трансформаторну підстанцію № 262 (ЗТП– 262), яка розташована на адресою: Запорізька область, м.  Мелітополь, вул. Героїв Сталінграда, 129; закриту трансформаторну підстанцію №226 (ЗТП– 226), яка розташована на адресою: Запорізька область, м.  Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 114; комплектну трансформаторну підстанцію № 526 (КТП– 526), яка розташована на адресою: Запорізька область, м.  Мелітополь, вул. Покровська, 65. 
Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 
Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За змістом частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.
Відповідно до пункту 3 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, "рухоме майно" - це матеріальні об`єкти, які можуть бути переміщеними без заподіяння їм шкоди. До рухомого майна належить майно у матеріальній формі, яке не є нерухомістю
Відповідно до частини 1, 4 статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині 1 статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є, зокрема, фізичні особи та юридичні особи.
Проте, не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Відтак йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини 3 статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.
Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.
Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вищевказаних умов у сукупності.
Наведена вище правова позиція щодо підстав набуття права власності на майно за набувальною давністю наведена в постанові Великої Плати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17.
Відповідачем не заперечувався той факт, що нерухоме та рухоме майно, про давність володіння яким заявляє позивач, є безхазяйними речами. Власник цього майна невідомий.
Матеріалами справи підтверджується, що Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" здійснює відкрите користування майном ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526. Наведене, зокрема підтверджується укладанням договорів про постачання електричної енергії та приєднання до ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 споживачів (юридичних та фізичних осіб), 
Кабельні лінії, які приєднанні до ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 належать Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго". Інші кабельні лінії до вказаних трансформаторних підстанцій не приєднувались.
У Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" наявні паспорти трансформаторних підстанцій ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-226, КТП-526 та однолінійні схеми, в яких зазначені схеми енергетичного обладнання, встановлені у ЗТП.
Відповідно до п.п. 1.2.4. п.1.2 Розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312,   точка розподілу (передачі) електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з оператором системи. Оператор системи покриває всі витрати, пов`язані з транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, а також має право на відшкодування всіх витрат, пов`язаних із транспортуванням електричної енергії в точку розподілу (передачі) електричної енергії, за рахунок тарифу на розподіл (передачу) електричної енергії.
Згідно з абз. 1 п.п.2.2.1 п.2.2. Розділу ІІ Правил РРЕЕ, межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і оператором системи (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.
Відповідно до наявних в матеріалах справи договорів про постачання електричної енергії та Актів розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатками до договорів, визначено межі балансової належності електромереж та установок, з яких вбачається, що електроживлення об`єкту споживача здійснюється позивачем через вищенаведені ЗТП.
Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" не вчинялися дії, спрямовані на приховування від третіх осіб факту володіння та користування ЗТП. 
Згідно з пунктом 5.6.1.3 Правил технічної експлуатація електричних станцій і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 13.06.2003 №296, власник енергооб`єкта повинен планувати і здійснювати ремонтно-відновлювальні роботи устаткування. Кошти, що отримані від оптового енергоринку за рахунок передбаченої частини тарифу на технічне обслуговування і ремонт, повинні використовуватись виключно за цільовим призначенням.
Пунктом 5.6.1.4 ПТЕЕСМ встановлено, що відповідальність за технічний стан та технічне обслуговування устаткування, будівель та споруд несуть керівники енергооб`єктів і керівники енергокомпаній, до складу яких входять ці енергооб`єкти. Відповідальність за ремонти покладається на керівників енергокомпаній, енергооб`єктів і ремонтних підприємств.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач періодично здійснював ремонтно-відновлювальні роботи щодо ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526, що підтверджується технічними паспортами (розділ – "Дані про ремонти"), та актом по технічному обслуговуванню №91 від 28.10.2014 (по ЗТП- 262).
Спірні трансформаторні підстанції є об`єктом електроенергетики, який призначений для трансформування електричної енергії в мережі змінного струму та для розподілу електроенергії. 
Підпунктом 2.2.10. пункту 2.2 розділу II Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, визначено що, якщо до електричних мереж оператора системи приєднані електричні мережі, які на підставі права власності не належать жодному суб`єкту господарювання та через які електрична енергія передається до технологічних електричних мереж споживача, межа експлуатаційної відповідальності та точка розподілу електричної енергії встановлюються на межі балансової належності споживача. Такі електричні мережі в установленому законодавством України порядку мають бути передані оператору системи, до мереж якого вони приєднані.
Враховуючи специфічні ознаки спірного нерухомого та рухомого майна, що може використовуватися виключно з метою забезпечення споживачів електричною енергією, користуванням ним може полягати та полягає у проведенні техніко-ремонтного обслуговування обладнання кожної окремої трансформаторної підстанції з 1986 по 2006 роки, що і робилося позивачем відкрито та безперервно.
Доказів набуття позивачем майна, зазначеного у позові, злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі, суду не надано.
Відсутні і докази того, що у позивача наявний умисел причинити шкоду іншій особі. Наведене дає підстави вважати позивача добросовісним володільцем спірного нерухомого майна.
Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивач є користувачем та володільцем ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526, який добросовісно, відкрито, безперервно володіє зазначеним майном, а саме кожної окремої трансформаторної підстанції починаючи з 1986 по 2006 роки, тобто протягом понад 10 років.  
Власників ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" не виявлено.
Матеріали справи не містять доказів належності спірного майна до державної, комунальної чи приватної власності, доказів набуття Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" майна, зазначеного у позові, злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку чи того, що у позивача наявний умисел причинити шкоду іншій особі.
Як зазначено у рішенні місцевого господарського суду, не вбачається і порушення прав Мелітопольської міської ради Запорізької області як власника земельної ділянки, на якій розташовані будівлі ЗТП.
Не є спірне нерухоме та рухоме майно спільним майном ОСББ, оскільки спірні об`єкти нерухомості є окремо розташованим майном та не є частиною житлового будинку.
Відповідно до частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. 
Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.
Виходячи з наведеного пункту Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, якщо строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року (раніше ніж за три роки до набуття чинності Цивільним кодексом України), то в строк, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю зараховується лише період після 01 січня 2001 року, а тому, враховуючи встановлений частиною 1 статті 344 Цивільного кодексу України десятирічний строк набуття права власності на нерухоме майно, остання може застосовуватися лише після 01 січня 2011 року (зазначена правова позиція відповідає правовій позиції Верховного суду України, викладеній в постанові від 20.02.2008 у справі №6-27245 св 07 щодо строку застосування набувальної давності).
Позов у цій справі подано до господарського суду 26.03.2019, тобто з дотриманням зазначених положень чинного законодавства щодо періоду, в який може застосовуватись набувальна давність.
Апеляційний господарський суд погоджується із відхиленням місцевим господарським судом доводів відповідача що набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю можливе лише у разі існування відомостей про попереднього власника, оскільки особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий).
Аналогічна правова позиція викладена Великою Платою Верховного Суду у справі №910/17274/17.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, зокрема акти приймання виконаних робіт, договори про постачання електричної енергії, давність володіння позивачем ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526 та її безперервність (тобто строк володіння на час розгляду спору складає понад 10 років), місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведена суду сукупність певних юридичних фактів, які мають значення для цієї справи, виходячи зі змісту статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: законність володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння спірним нерухомим та рухомим майном та, відповідно, наявність підстав для задоволення позову про визнання в порядку набувальної давності права власності на майно - закриті трансформаторні підстанції - ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526.
Апелянт вважає, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що будь-яких рішень щодо оформлення правових документів на земельні ділянки по вул. Бєляєва, 3; вул. Університетській, 127; вул. Героїв Сталінграда, 129; вул. Інтеркультурній, 114; вул. Покровській, 65, на яких розташовані підстанції Мелітопольською міською радою Запорізької області не приймалось; будь-яких обґрунтувань чи інформації щодо земельних ділянок, які обслуговують спірні підстанції місцевим господарським судом не досліджувались. 
Між тим, апеляційний господарський суд не погоджується із такими доводами апелянта, оскільки в матеріалах справи містяться запити Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до Управління комунальної власності та власників (користувачів) земельних ділянок (будівель нерухомості) за адресами, на яких розміщені трансформаторні підстанції щодо власності трансформаторних підстанцій. На вказані запити позивачем отримані відповіді про неналежність спірного майна на праві власності /користуванні до комунальної власності та приватної власності власників (користувачів) земельних ділянок (будівель нерухомості) за адресами, на яких розміщені трансформаторні підстанції.
Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що Мелітопольська міська рада Запорізької області не є належним відповідачем у цій справі, оскільки не чинить жодних перепон у користування спірними підстанціями, які також не є комунальною власністю.
Матеріалами справи встановлено відсутність зареєстрованих власників ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526. Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" надані до суду відповіді власників (користувачів) земельних ділянок (будівель нерухомості) за адресами, на яких розміщені трансформаторні підстанції, що вони (власники/землекористувачі)  не є власниками ЗТП-295, ЗТП-213, ЗТП-262, ЗТП-226, КТП-526.
Відповідно до статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.
Оскільки власник спірного майна невідомий, право власності на безхазяйне майно може бути за рішенням суду передане до комунальної власності, від імені якої і виступає міська рада, апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача, що ним правильно визначений відповідач - Мелітопольська міська рада Запорізької області.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2019 у справі №908/722/19 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2019 у справі №908/722/19 залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Мелітопольську міську раду Запорізької області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складений – 12.03.2020.

Головуючий суддя                                                                             Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                                     І.М. Подобєд

Суддя                                                                                                     І.М. Кощеєв