ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3458/20 Справа № 175/3713/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого - Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Каратаєвої Л.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
               Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", 

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про порушення прав споживачів, - 
ВСТАНОВИЛА: 

У вересні 2018 року ОСОБА_1  звернувся до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про порушення прав споживачів /а.с. 2-6/.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він зареєстрований по АДРЕСА_1 та є побутовим споживачем електроенергії за зазначеною адресою. Розрахунки за спожиту електроенергію проводяться з урахування пільги «Учасника бойових дій». Всі розрахунки за електроенергію здійснюються вчасно. Відповідно до платіжних документів за період з серпня 2017 року по квітень 2018 року заборгованість за електроенергію відсутня. Платіжні документи сформовані Акціонерним товариством «ДТЕК» Дніпровські електромережі». Однак вже у травні 2018 року Акціонерне товариство «ДТЕК» Дніпровські електромережі» нарахувало борг за спожиту електроенергію на суму 914 грн. 78 коп. У добровільному порядку визнати суму боргу такою, що підлягає скасування підприємство не бажає, що змушує позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 
Просив суд визнати дії посадових осіб АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з нарахування за особовим рахунком № НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) суми боргу у розмірі 914 гривень 78 копійок незаконними, а суму боргу у розмірі 914 грн. 78 коп. такою що підлягає скасуванню; зобов`язати посадових осіб АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» усунути порушення, шляхом відновлення стану особового рахунку № НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1) скасувавши борг у розмірі 914 грн. 78 коп.; стягнути з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 шкоду/збитки у розмірі 50 грн. 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року заявлені позовні вимоги задоволено частково.
Визнано дії посадових осіб АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з нарахування за особовим рахунком № НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) суми боргу у розмірі 914 гривень 78 копійок незаконними, а суму боргу у розмірі 914 гривень 78 копійок такою що підлягає скасуванню.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 105-110).
В апеляційній скарзі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», посилаючись на те, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим дійшов до невірних висновків, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заявлених позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с. 118-121).
ОСОБА_1 своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України скористався та подав відзив на апеляційну скаргу.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Проте, згідно ч. ч. 4, 5 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.
Як вбачається з тексту апеляційної скарги, рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог та стягнення судового збору, тому в іншій частині рішення суду колегією суддів не перевіряється.
Розглядаючи позов суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , та є побутовим споживачем електричної енергії за зазначеною адресою. Розрахунки за спожиту електроенергію проводяться з урахуванням пільги «Учасник бойових дій».
Для користування електричною енергією за вищевказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» власником будинку - ОСОБА_2 укладено договір про користування електричною енергією від 20.05.2013 року.
Позивач зазначив, що відповідно сформованим електропостачальником платіжним документа за період з серпня 2017 року по квітень 2018 року, заборгованість за спожиту електричну енергію - відсутня, що підтверджується: 
?рахунок за електроенергію №1588852 від 04.09.2017 р. - сплачений 05.09.2017 р.;
? рахунок за електроенергію №1595786 від 02.10.2017 р. - сплачений 02.10.2017 р.;
?рахунок за електроенергію №1606434 від 01.11.2017 р. - сплачений 01.11.2017 р.;
?рахунок за електроенергію від 01.12.2017 р. - сплачений 05.12.2017 р.;
?рахунок за електроенергію №1629723 від 02.01.2018 р. - сплачений 04.01.2018 р.;
?рахунок за електроенергію №1640388 від 01.02.2018 р. - сплачений 01.02.2018 р.;
?рахунок за електроенергію сплачений 01.03.2018 р.;
?рахунок за електроенергію №1661567 від 02.04.2018 р. - сплачений 02.04.2018;
?рахунок за електроенергію №1671725 від 02.05.2018 р. - сплачений 02.05.2018 р.
Однак, за обсяг спожитої електричної енергії у травні 2018 року у обсязі 281 кВт/ч (на суму 124,65 грн - сплачено 01.06.2018р.), електропостачальником в Інтернет - сервісі сформовано платіжний документ №1681485 від 01.06.18. на загальну суму 1 039, 43 грн. Відповідно до сформованого електропостачальником вказаного платіжного документу, сума що підлягає сплаті перевищує вартість фактично спожитої електричної енергії у розмірі 914,78 грн. Попри те, що станом на 02.05.2018 року (рахунок за електроенергію №1671725 від 02.05.2018 сформований електропостачальником) була відсутня будь яка заборгованість за раніше використану електричну енергію, 01.06.2018 року електропостачальник без будь яких підстав збільшує суму до сплати на 914 грн. 78 коп.
Враховуючи нараховання суми до сплати у розмірі 914,78 грн. за не використану електричну енергію та з метою врегулювання питання. 25.06.2018 року позивачем направлено звернення до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про перерахунок суми до сплати.
У відповідь на звернення повідомлено, «…управління соціального населення як головні розпорядники бюджетних коштів, спрямованих на надання пільг, відшкодовують підприємствам витрати на надані пільги на оплату на електропостачання на опалення, у неповні місяці опалювального періоду з урахуванням тривалості опалювального періоду з 16 жовтня по 15 квітня включно, тому за особовим рахунком був зроблений перерахунок за опалювальний період…».
Суд першої інстанції дійшов висновку що позовні вимоги у частині визнання дій посадових осіб АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з нарахування за особовим рахунком № НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) суми боргу у розмірі 914 грн. 78 коп. незаконними, а суму боргу у розмірі 914 гривень 78 копійок такою що підлягає скасуванню, - підлягають задоволенню. Разом з тим, зазначив, що задоволення позову у цій частині виключає можливість задоволення позову у частині скасування суми боргу, яка вже скасована шляхом задоволення першого пункту прохальної частини позову.
Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно положень ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.
Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається законом, який регулює відповідні цивільні правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив суд визнати незаконними дії відповідача по нарахуванню йому боргу за електроенергію в розмірі 914,78 грн., скасувати вказаний борг та зобов`язати відповідача усунути порушення, шляхом відновлення стану особового рахунку.
Обставини щодо правомірності нарахування заборгованості можуть бути предметом розгляду під час вирішення іншого спору, зокрема щодо стягнення спірної заборгованості, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності такого нарахування.
Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» необхідно тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги зміст позовної заяви, колегія приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є неналежним, не передбачений чинним законодавством, а саме по собі нарахування відповідачем заборгованості за спожиту електроенергію не встановлює для позивача будь-яких обов`язків.
Колегія суддів вважає, що із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої заборгованості за спожиту електроенергію. Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за використану, поставлену електроенергію, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначив позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості. 
Колегія суддів виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги електроенергії підлягають доведенню при пред`явленні відповідачем позову про їх стягнення. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині задоволених позовних вимог, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судові витрати з розгляду справи в суді першої інстанції віднести за рахунок держави.
Компенсувати Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпровські електромережі" за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1 057,20 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги. 

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року в частині визнання дії посадових осіб АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з нарахування за особовим рахунком № НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) суми боргу у розмірі 914 гривень 78 копійок незаконними, а суму боргу у розмірі 914 гривень 78 копійок такою що підлягає скасуванню - скасувати, з ухваленням нового рішення по справі про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.
В іншій частині рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року - залишити без змін.
Компенсувати Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпровські електромережі" за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1 057,20 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.         
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                Е.Л. Демченко                                                                 
                                                                       Л.О. Каратаєва