УХВАЛА
 
18 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 296/5310/17
провадження № 51-2816 ск 20
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
У силу ст. 433 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції (далі – Суд) не уповноважений перевіряти оспорюване рішення на предмет невідповідності висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти розгляду, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня. Виходячи з положень ст. 438 КПК, Суд вправі змінити або скасувати оспорюване рішення у випадку допущення судом таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними. 
Зазначене скаржник залишив поза увагою.
Як убачається зі змісту поданої скарги, у ній прокурор, не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, посилається на порушення ст. 419 вказаного Кодексу. Однак при цьому сторона обвинувачення не наводить обґрунтування допущення згаданим судом таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування на підставі передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу оспорюваного рішення, з огляду також на п. 2 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ст. 62 Конституції України та на положення статей 17, 84, 91, 92, 94, 95, 370, 373, 404, 405 КПК в їх взаємозв`язку .
Таким чином, не викладено й обґрунтування заявленої вимоги про скасування ухвали і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати семи днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                  ОСОБА_3