ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 р.	Справа № 520/1226/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Зеленського В.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 26.02.20 року по справі № 520/1226/2020
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Військової частини НОМЕР_1                  
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 та наказу командира військової частини №172 від 12.12.2017;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно звільненому.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, станом на день звільнення з військової служби.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – закрито.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 скасувати та  направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що при першому зверненні до суду позивачу відмовлено у виплаті грошової компенсації саме через передчасне звернення з позовними вимогами. Також позивач зазначає, що враховуючи правову позицію суду він виконав всі необхідні дії в належній послідовності, тобто спочатку звернувся до відповідача із рапортом про виплату грошової компенсації за неотримане майно і тільки після того, як відповідач всупереч вимогам чинного законодавства не виплатив належні позивачеві кошти, позивач звернувся до суду з позовною заявою вдруге. 
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 вже звертався з аналогічним позовом до суду, на підставі чого рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 йому відмовлено у задоволенні позовних вимог. Зазначене рішення набрало законної сили. Таким чином, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 прийнята без порушень законодавства та не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ч. 4  ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 238 КАС України суд  закриває провадження у справі  якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Умовами застосування п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України для закриття провадження є:
- тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають);
- остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження);
- набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.
Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає закриття провадження у справі.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , звертався до Харківського окружного адміністративного суду (справа № 520/10079/19) з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при звільненні з військової служби грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, та наказу командира військової частини №172 від 12.12.2017;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1  на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно звільненому.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 (справа № 520/10079/19) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 03.01.2020. 
Закриваючи провадження по вказані справі згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що у справі № 520/10079/19 набрало законної сили судове рішення про спір між тими самими сторонами,  про той самий предмет і з тих самих підстав.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не заперечуючи факту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 520/10079/19, зазначає, що в якості підстав позову у справі № 520/1226/2020 покладені інші доводи, що унеможливлює закриття провадження у справі за правилами ч. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Колегією суддів встановлено, що підставою відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 по справі № 520/1226/2020 зазначено, що заяви, рапорти чи запити про видачу довідки  про вартість речового майна не можуть вважатися заявою або рапортом про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, відтак відповідачем не порушено право позивача, передбачене ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постановою КМУ №178 від 16 березня 2016 року, у зв`язку із тим, що грошову компенсацію позивачу за неотримане речове майно позивачу не виплачено, оскільки із рапортом (заявою) у порядку п.4 Порядку №178 позивач до відповідача не звертався, а тому у суб`єкта владних повноважень не виникло обов`язку на виплату такої грошової компенсації.
Разом з тим, в позовній заяві данної справи ОСОБА_1 зазначає, що 13.12.2019 він надіслав відповідачу рапорт, в якому просив виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно. На підтвердження направлення рапорту, позивачем надано до матеріалів справи копію накладної №6112801716576, копію квитанції про оплату відправлення та копію опису вкладенні у конверт.
Однак, судом першої інстанції вказані обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не перевірено та не надано належну правову оцінку.
З наведеного випливає, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлено з інших підстав, ніж ті, які були предметом судового розгляду у справі № 520/10079/19, що виключає можливість застосування пункту п.4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
З урахуванням наведених обставин, а також зважаючи на те, що за своїм змістом підстави заявленого позову є відмінними від тих, якими ОСОБА_1 обґрунтовув позовні вимоги у справі №520/10079/19, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим необхідно апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовдення розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі № 520/1226/2020  скасувати.
Справу № 520/1226/2020 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Відлік означеного строку відраховується від дати отримання копії постанови та продовжується на строк дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.В. Зеленський    С.С. Рєзнікова   	
Повний текст постанови складено  02.06.2020 року