Справа № 161/11316/19 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/395/20  Категорія: 84 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
12 травня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Карпук А. К.,Матвійчук Л. В., 
з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,
представника боржника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за поданням Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області Левчук Ірини Олегівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2019 року, 
                                           В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року головний державний виконавець Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області Левчук І. О. звернулася в суд із зазначеним поданням. Покликалася на ті обставини, що у провадженні відділу ДВС на виконанні знаходяться виконавчі документи: виконавчий лист Любешівського районного суду Волинської області № 0309/8/128/2012 виданий 22.02.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 58303,13 грн. боргу та 194,34 грн. судового збору; постанова Другого ВДВС м. Луцька № 28401521 від 04.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 58853,52 грн. в користь держави виконавчого збору; постанова Другого ВДВС м. Луцька № 28401521 від 04.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 151 грн. в користь Другого ВДВС м. Луцька витрат виконавчого провадження; постанова Другого ВДВС м. Луцька № 51441858 від 01.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_4 49759,73 грн. в користь держави виконавчого збору; постанова Другого ВДВС м. Луцька № 51441858 від 01.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 121,00 грн. в користь держави виконавчого збору. За якими 29.04.2015 року, 05.09.2018 року, 06.12.2018 року державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 47392576, № 57140544, № 5710757, № 57836702 , № 57836665 на загальну суму стягнення 172909 грн. 77 коп.
Оскільки у боржника ОСОБА_2 майна на яке можливо звернути стягнення немає, джерела його доходів невстановлені, він, незважаючи на вимоги державного виконавця, у відділ ДВС не з`являється, знаючи про наявність виконавчого провадження про стягнення з нього грошових коштів жодних проплат не зробив, що свідчить про його ухилення від виконання рішення суду, то суб`єкт звернення просила суд встановити щодо ОСОБА_2 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на час виконання зобов`язання по сплаті суми боргу за вказаними виконавчими документами.
08 липня 2019 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області зазначене подання державного виконавця задоволено, тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчих проваджень № 47392576, № 57140544, № 5710757 , № 57836702 , № 57836665 .
У поданій на ухвалу апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2   просить її скасувати як незаконну, прийняту судом без з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для справи, з порушенням вимог матеріального та процесуального права та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця.
Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.
Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 має невиконані зобов`язання за рішенням суду і ухиляється від їх виконання, а тому є всі підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.
Такий висновок суду є правильний.
Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено підставу для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, якщо вони ухиляються від виконання зобов`язань, покладених на них судовим рішенням - до виконання зобов`язань.
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Згідно зі ч. 1 ст. 441 ЦПК України Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Аналіз наведених правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, а саме ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього судовим рішенням.
Встановлено, що на виконанні у Другому відділі ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області знаходяться виконавчі документи, а саме: виконавчий лист Любешівського районного суду Волинської області № 0309/8/128/2012 виданий 22.02.2013 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 58303,13 грн. боргу та 194,34 грн. судового збору; постанова Другого ВДВС м. Луцька № 28401521 від 04.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_4 58853,52 грн. в користь держави виконавчого збору; постанова Другого ВДВС м. Луцька № 28401521 від 04.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_4 151,00 грн. в користь Другого ВДВС м. Луцька витрат виконавчого провадження; постанова Другого ВДВС м. Луцька № 51441858 від 01.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_4 49759,73 грн. в користь держави виконавчого збору; постанова Другого ВДВС м. Луцька № 51441858 від 01.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_4 121,00 грн. в користь держави виконавчого збору. Загальна сума стягнень за вказаними виконавчими документами становить 172909 грн. 77 коп. 
На підставі зазначеного рішення суду, постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження державним виконавцем були відкриті виконавчі провадження ВП № 47392576, № 57140544, № 5710757 , № 57836702 , № 57836665 та запропоновано боржнику їх виконання у добровільному порядку (а. с. 53, 73, 81, 85, 88). Проте, боржником ОСОБА_2 добровільно вказані зобов`язання не виконані, а на час звернення державного виконавця до суду з цим поданням зазначена заборгованість залишається непогашеною.
Крім того встановлено, що згідно наданих відповідей з Державною реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України на запити державного виконавця рухоме і нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, грошові кошти на рахунках, інші джерела доходів у боржника не виявлені (а. с. 5-52).
22 січня 2018 року та 04 квітня 2019 року ОСОБА_2 двічі викликався і не з`явився у ДВС, та був відсутній у помешканні під час виходу державного виконавця за місцем реєстрації про що було складено відповідний акт від 26.02.2015 року (а.с. 16, 34, 67).
Наведені обставини, на думку колегії суддів, давали суду першої інстанції підстави вважати, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього грошових коштів за виконавчими документами наявними у матеріалах справи, а тому покликання представника боржника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, на недоведеність факту ухилення від виконання рішення суду ОСОБА_2 є безпідставними та спростовуються дослідженими судом доказами.
Отже, суд першої інстанції цілком правомірно і обґрунтовано задоволив подання державного виконавця, тимчасово обмежив боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань покладених на нього рішенням суду.
Оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає. 
Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-
                                         П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2019 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий 

Судді

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Постанова набрала законної сили 12 травня 2020 року

Помічник судді                                                              М. А. Шпарага

Дата засвідчення копії 25 травня 2020 року