УХВАЛА

23 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  913/501/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Луганської області від 12.11.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до   Комунального підприємства "Сєвєродонецьктеплокомуненерго"  
про стягнення 2 845 036,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 (згідно з відміткою на конверті) Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Луганської області від 12.11.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у справі № 913/501/19.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2020 року у справі № 913/501/19 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

Ухвалою Верховного Суду від 27.04.2020 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та призначено її розгляд на 24.06.2020, визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзивів та доданих до нього документів іншим учасникам справи до 21.05.2020.

13.05.2020 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) відповідачем направлено відзив на касаційну скаргу, який фактично надійшов до Касаційного господарського суду 15.05.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Луганської області від 12.11.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2020, позов задоволено частково.

Суди дійшли висновку, що оскільки позивач є енергопостачальною організацією, а відповідач - виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг на території, де у спірний період часу проводилася антитерористична операція, на спірні правовідносини, пов`язані зі стягненням пені поширюється дія мораторію, встановленому частиною 2 статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси".
Крім того, враховуючи положення чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, установлені судом обставини справи, зокрема часткове погашення заборгованості за поставлений позивачем природний газ за спільними протокольними рішеннями згідно з Порядком від 04.03.2002                       № 256, суди зазначили про відсутність правових підстав для задоволення позову АТ "НАК "Нафтогаз України" в частині стягнення з відповідача  3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості, сплачену через процедуру, визначену у Порядку № 256 від 04.03.2002.
АТ "НАК "Нафтогаз України" звертаючись із касаційною скаргою вказує на те, що касаційна скарга подається на підставі пунктів 1,2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 916/2286/18, від 28.11.2019 у справі                             № 925/74/19, від 12.03.2019 у справі № 910/3657/18, щодо застосування порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 у подібних правовідносинах. Крім того, на думку позивача, наявні підстави для відступлення від висновків, зазначених у постановах Верховного Суду від 18.01.2019 у справі №913/66/18, від 10.10.2019 у справі                 № 913/643/18, від 03.09.2019 у справі № 913/644/18, які застосовані судами апеляційної та першої інстанцій, щодо застосування норм Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси".

Разом з тим, судом касаційної інстанції з`ясовано, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.05.2020 справу                               № 904/1210/18 разом із касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ураховуючи наявність різної практики застосування приписів Закону України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 № 329-VIII, постанови Кабінету Міністрів України № 792 від 30.09.2015 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ", якою затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ, постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2516, якою затверджено Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, зокрема, у справах                 № 909/256/18, № 903/796/18, № 904/4912/18, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 12.05.2020 у справі   № 904/1210/18 зазначила, що вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Луганської області від 12.11.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у справі № 913/501/19  до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/1210/18.

Керуючись статтями 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Луганської області від 12.11.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у справі № 913/501/19   зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/1210/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            І. Кушнір

Судді                                                                                                         Є. Краснов

                                                                                                                  Г. Мачульський